ун. № 2608/16253/12

пр. № 2/2608/7001/12 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 листопада 2012 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді Коваль О.А.
при секретарі Головачової А.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Т.М.М.»про визнання неправомірними дії та зобов`язання щодо належного виконання умов договору. 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Святошинського районного суду м.Києва з позовом про визнання неправомірними дії ТОВ Фірма «Т.М.М.»та їх зобов`язання щодо належного виконання умов договору № 53 ж/Ч2-08 від 13.02.2008року про участь у витратах на утримання житлового будинку та прибудинкової території, в порядку ЗУ «Про захист прав споживачів». Обґрунтовуючи вимоги тим, що відповідач в порушення умов вказаного договору не надавав йому, як власнику квартири АДРЕСА_1 калькуляцію з вказівкою об`ємів та сум отриманих послуг станом на перше число кожного місяця. Також, відповідач змінив в односторонньому порядку умови договору; не пізніше ніж за 30 днів не повідомив його про зміну вартості житлово-комунальних послуг, чим порушив ч.5 ст. 32 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги`та ч. 12 ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів»; не визначив причини зміни вартості житлово-комунальних послуг; не надав відповідних обґрунтувань такої зміни; порушив умови Договору щодо плати, визначену в Додатку до Договору. 
Позивач у судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Суду пояснив, що він є власником квартири АДРЕСА_1 в якій проживає його сім`я та користується наданими відповідачем послуги. 13.02.2008року з відповідачем було укладено договір від 13.02.2008року про участь у витратах на утримання житлового будинку та прибудинкової території та додаток до нього, в якому чітко визначені тарифи і розцінки на поставлені ресурси, а саме: за 1м.куб. гарячого водопостачання –7,38 нрн., за 1м.куб. холодного водопостачання –1,48 грн., за 1м.куб. опалення –прім., за 1м.куб. послуг по утриманню будинку і при будинкової території –2,48 грн., тоді як, вони були одноособово змінені відповідачем без його завчасного повідомлення про це, без визначення причин та обґрунтувань цьому. Також, в порушення умов укладеного між ними договору відповідач не виконав свій обов`язок по врученню йому калькуляції із вказівкою об`ємів та сум отриманих послуг станом на перше число кожного місяця, що в свою чергу стало причиною його неоплати наданих йому послуг. Крім того, практику відповідача по киданню цих рахунків в поштовий ящик вважає неправомірною, оскільки в договорі про участь у витратах на утримання житлового будинку та прибудинкової території його адресою значиться АДРЕСА_2 куди б і мав їх направляти відповідач.
Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечувала, в його задоволенні просила відмовити. Суду пояснила, що тарифи на комунальні послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення холодної та гарячої води, з централізованого постачання гарячої води централізованого опалення встановлюються не Фірмою «Т.М.М.», а розпорядженнями виконавчого органу КМР( КМДА). Величина тарифів на послуги з утримання будинків та при будинкових територій, згідно укладеного з позивачем договору № 53 ж/Ч2-08 від 13.02.2008року є змінна, їх розрахунок з 01.03.2009року здійснено ТОВ «ПІНЕІ КВ`на підставі Звіту «За результатами розрахунку тарифу на послуги з утримання будинку та прибудинкової території будинку за адресою АДРЕСА_3 »на виконання доручень Головного управління з питань цінової політики №09050/4-2382 від 03.10.2008р та Київської міської державної адміністрації від 10.09.2008р. №197, від 29.09.2008р. №204 щодо встановлення тарифів на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій.
Рахунки за надані послуги Фірма «Т.М.М.»надає позивачу щомісячно традиційним способом, шляхом вкидання рахунків в поштову скриньку позивача, доступ до якої має лише позивач. Про зміну вище вказаних тарифів вони повідомляли таким же способом та розміщуючи відповідну інформацію на дошці оголошень будинку. 
Крім того, позивач користується ресурсами (холодна та гаряча вода, опалення) в обсягах, величини яких визначається у відповідності до показників індивідуальних лічильників позивача, а тому спожиті послуги і ресурси підлягають оплаті, в установленому законом порядку на договірних підставах згідно затверджених тарифів. Однак, з вересня 2008р. позивач їх не сплачував, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 44968,61 грн., яку судовим наказом Святошинського районного суду м.Києва від 18.06.2012 року було стягнуто з нього, а ухвалою від 02.10.2012 року відмовлено у задоволені заяви ОСОБА_1 про його скасування. Претензії до Фірми «Т.М.М.»у позивача виникли після постановлення судового наказу про стягнення з нього вказаної заборгованості. 
Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши докази в їх сукупності, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вказаного позову. 
У судовому засіданні встановлено, що ТОВ Фірма «Т.М.М.»являється балансоутримувачем житлового будинку АДРЕСА_3 , а позивач є власником квартири АДРЕСА_4 в зазначеному будинку. 
Згідно ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги`балансоутримувач будинку здійснює управління та експлуатацію будинку. 
Згідно ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги`залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1)комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів 
тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових 
територій(прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинковоїтериторії, санітарно-технічнеобслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). 
Згідно ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги`житлово-комунальні послуги залежно від порядку затвердження цін/тарифів поділяються на три групи: 1) перша група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують спеціально уповноважені центральні органи виконавчої влади, а у випадках, передбачених законом, - національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг та національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики; 2) друга група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують органи місцевого самоврядування для надання на відповідній території; 3) третя група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які визначаються виключно за договором (домовленістю сторін). 
Тарифи на комунальні послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення холодної та гарячої води, з централізованого постачання гарячої води централізованого опалення при наявності будинкових засобів обліку теплової енергії, яка використовується на опалення для виконавців цих послуг для здійснення розрахунків з населенням встановлюється і змінюється Розпорядженнями виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).
Тому посилання позивача на зміну тарифів відповідачем без його на це погодження в частині гарячого та холодного водопостачання, опалення не ґрунтуються на законі, оскільки такі тарифи встановлюються (змінюються) лише розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації). Таблиця в якій зазначені види наданих послуг, їх тарифи, періоди нарахування та дії нормативних документів КМДА, згідно якої і проводились відповідні нарахування позивачу, надані стороною відповідача та містяться в матеріалах цієї справи. 
Відповідно до вимог ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги`перелік житлово-комунальних послуг, що надаються споживачу, залежить від рівня благоустрою відповідного будинку (споруди). 
Розмір плати за утримання будинків і споруд прибудинкових територій встановлюється, у відповідності до ст. 32 ч. 3 Закону України «Про житлово-комунальні послуги`залежно від капітальності рівня облаштування та благоустрою.
Так, 13.02.2008р між сторонами було укладено Договір про участь у витратах на утримання житлового будинку та прилеглої території № 53ж/Ч2-08 та додаток до нього, який є переліком робіт по утриманню будинку та прибудинокової території, виконуваних ТОВ Фірма «Т.М.М.»-ТОВ. 
Згідно умов вказаного договору відповідач зобов`язаний надавати основні та додаткові послуги з утримання житлового будинку АДРЕСА_3 та прилеглої до нього території у відповідністю з переліком, зазначеним в Договорі. В свою чергу позивач зобов`язаний щомісячно оплачувати надані послуги в термін до 10 числа наступного місяця, при цьому вартість послуг зазначається в рахунку (п.3.1. договору), який є одночасно актом виконаних робіт. 
Згідно п.3.3. договору вартість наданих Підприємством послуг розраховується щомісячно: за спожиті ресурси –на підставі показів лічильників по тарифам до встановлених в Україні, по іншим послугам –згідно розцінок, встановлених Підприємством. 
Згідно п.3.4. договору додаткові послуги по обслуговуванню надаються Співвласнику на підставі розцінок встановлених Підприємством та погоджених з Співвласником. 
Отже, посилання позивача на встановлення і погодження Сторонами незмінності тарифів і розцінок у додатку до договору є помилковим, оскільки згідно вище вказаних умов, величина численного значення змінна, визначається на підставі щомісячних розрахунків за фактичними витратами.
Розрахунок тарифу, діючого з 01.03.2009р. здійснено ТОВ «ПІНЕІ КВ`на підставі Звіту «За результатами розрахунку тарифу на послуги з утримання будинку та прибудинкової території будинку за адресою АДРЕСА_3 », який також було надано суду представником відповідача. 
Повідомлення про такі зміни тарифів надсилались мешканцям кожної квартира та позивачу зокрема, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням, адресоване мешканцям квартири АДРЕСА_1 . 
Посилання позивача на те, що вказане повідомлення та рахунки за надані послуги відповідач мав відправляти за адресою, яку він вказав в договорі про участь у витратах на утримання житлового будинку та прилеглої території № 53ж/Ч2-08, а саме: АДРЕСА_2 оцінюються судом критично, оскільки обов`язку повідомлення за вказаною адресою вказаним договором не визначено, як і самого способу повідомлення, у зв`язку з чим суд вважає визначений відповідачем спосіб повідомлення та направлення рахунків за надані послуги, шляхом їх вкидання до поштової скриньки позивача, доступ до якої має лише позивач, не забороненим та прийнятним. 
Крім того, у судовому засіданні встановлено, що позивач не тільки є власником квартири АДРЕСА_1 , але й зареєстрований в ній, що згідно Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні`вказує на проживання останнього саме за вказаною адресою. 
Так, вказаним законом визначенні поняття місце перебування –це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік та місце проживання –це адміністративно - територіальна одиниця, на 
території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. 
Відповідно до цього ж Закону місце проживання та перебування особи реєструється відповідними органами та заноситься в паспорт особи.
Крім того, сам позивач пояснив, що в зазначеній квартирі проживає та користується наданими послугами його сім`я, адреса АДРЕСА_2 була ним зазначена в договорі № 53ж/Ч2-08 у 2008 році, оскільки будинок по АДРЕСА_3 не було введено в експлуатацію, у заяві, яка адресувалась прокурору Святошинського району м.Києва позивач своєю адресою зазначив саме квартиру по АДРЕСА_5 , що також оцінюється судом відповідним чином. 
Також, позивач у судовому засіданні не заперечував щодо надання відповідачем послуг визначених умовами укладеного між ними договору та додатку до них, але зазначив, що оскільки відповідач не надає йому калькуляцій із вказівкою об`ємів та сум отриманих послуг він їх не оплачує. 
Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги`споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
В підтвердження складання таких рахунків та їх відправлення позивачу, представник відповідача надала суду їх завірені копії. Тоді як, позивач в противагу заначеному не надав жодного доказу, який би спростовував вказане, лише зазначив, що у нього відсутній обов`язок по оплаті, коли доказів отримання ним таких розрахунків не має. 
Із чим суд також не погоджується, оскільки чинними нормами житлового законодавства передбачений обов`язок особи здійснити оплату за надані та відповідно отримані особою комунальні послуги. 
Суд критично оцінює посилання позивача на те, що він неодноразово звертався до відповідача з проханням надати йому такі рахунки, оскільки докази цьому відсутні. В матеріалах справи міститься переписка позивача з відповідачем щодо суми виниклої заборгованості за житлово-комунальні послуги, а не щодо відсутності чи ненаправлення позивачу рахунків за послуги. 
В рахунок своїх заперечень проти вказаного позову представник відповідача надала суду постанову Святошинського РУ ГУМВС України в м.Києві про відмову в порушенні кримінальної справи від 06.11.2012р., згідно якої позивач звертався із заявою щодо неправомірності нарахування відповідачем заборгованості за житлово-комунальні послуги та судовий наказ Святошинського районного суду м.Києва від 18.06.2012 року щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ Фірма «Т.М.М.»заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 44 744 грн. 89 коп. та судових витрат, який 08.10.2012 року набрав чинності, ухвалу суду від 02.10.2012 року про залишення заяви ОСОБА_1 про скасування вказаного судового наказу без задоволення, виписку із рахунку споживача за період з травня 2998 року по вересень 2012 року щодо його заборгованості за житлово-комунальні послуги, яким також надається належна оцінка.
Отже, з огляду на вище викладене, суд дійшов висновку про необгрунтованість вказаного позову, а тому у його задоволенні слід відмовити. 
Керуючись Законом України "Про захист прав споживачів", Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», Постановою Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів" № 5 від 12 квітня 1996 року, Житловим кодексом України, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 209, 212-215, 218, 223 ЦПК України, суд
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Т.М.М.»про визнання неправомірними дії та зобов`язання щодо належного виконання умов договору залишити без задоволення. 
Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі протягом 10 днів апеляційної скарги з дня його проголошення через Святошинський районний суд м.Києва.
Суддя