ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2026 року | справа № 380/3820/26

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Грень Н.М. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) про визнання протиправними дій, 
у с т а н о в и в :
ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ), в якому просить 
- Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 підйомної допомоги виплаченої у листопаді 2017 року, грошової допомоги на оздоровлення виплаченої у грудні 2017 року та грошової допомоги на оздоровлення виплаченої у січні 2018 року, без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Міністерства надзвичайних ситуацій» .
-Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 підйомної допомоги виплаченої у листопаді 2017 року, грошової допомоги на оздоровлення виплаченої у грудні 2017 року та грошової допомоги на оздоровлення виплаченої у січні 2018 року з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Міністерства надзвичайних ситуацій» , ураховуючи раніше виплачені суми.
В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що під час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_2 (правонаступником якої є відповідач) та у військовій частині НОМЕР_1 їй проводилися нарахування підйомної допомоги та грошової допомоги на оздоровлення. Проте відповідачами до розрахунку місячного грошового забезпечення (як розрахункової величини) протиправно не було включено щомісячну додаткову грошову винагороду, виплачувану відповідно до постанови КМУ № 889. Наполягає, що з урахуванням правових висновків Великої Палати Верховного Суду від 10.11.2021 у справі № 825/997/17, вказана винагорода має постійний характер і підлягає включенню до складу грошового забезпечення при обчисленні зазначених видів допомоги.
Ухвалою суду від 09.03.2026 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення (виклику) сторін.
Від відповідача Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) надійшов відзив на позовну заяву (вх.№21204 від 16.03.2026) у якому проти задоволення позовних вимог заперечив.
В обґрунтування вказав, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Таким чином, як вбачається з аналізу вказаних норм Закону, індексація, не є складовою щомісячного грошового забезпечення військовослужбовця. Вона не відноситься ні до доплат, надбавок, премій та інших додаткових видів грошового забезпечення. Оскільки, індексація грошового забезпечення по своїй правовій природі не має постійного характеру, не відноситься до одноразових виплат, то вона не входить до структури грошового забезпечення та не відносяться до складу місячного грошового забезпечення, а тому не може бути включена при нарахуванні та виплаті позивачу допомоги на оздоровлення та щомісячної додаткової грошової винагороди. Враховуючи викладене, позовні вимоги позивача до Адміністрації Держприкордонслужби щодо її протиправної бездіяльності та зобов`язання провести перерахунок та виплату грошової допомоги на оздоровлення виплаченої у 2016 році та щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України 2Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій" від 22.09.2010 № 889 за період з січня 2016 року по лютий 2018 року включно з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення є необґрунтованими і задоволенню не підлягають. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.
Суд дослідив матеріали справи, всебічно і повно з`ясував усі фактичні обставини, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті та встановив таке.
Відповідно до інформації, відображеної в архівних відомостях особистих карток грошового забезпечення за 2017-2025 роки, ОСОБА_1 (далі позивачка, ОСОБА_1 ) під час проходження військової служби перебувала на грошовому забезпеченні у період:
- з листопада 2017 року по липень 2020 року включно – у військовій частині НОМЕР_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 );
- з серпня 2020 року по 05.12.2025 включно – у військовій частині НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) (далі відповідач, військова частина НОМЕР_1 ).
Згідно з відомостями з ЄДРПОУ, 29.03.2021 припинено юридичну особу «Військова частина НОМЕР_2 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) шляхом реорганізації, а її правонаступником визначено Військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ).
Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 09.12.2025 № 1647-ОС позивачку виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення з 05.12.2025.
Як слідує з архівних відомостей особистих карток грошового забезпечення:
У листопаді 2017 року позивачці нараховано та виплачено підйомну допомогу у розмірі 4 945,75 грн;
У грудні 2017 року — грошову допомогу на оздоровлення у розмірі 5 590,75 грн;
У січні 2018 року — грошову допомогу на оздоровлення у розмірі 5 590,75 грн.
При цьому у зазначені періоди позивачці щомісячно нараховувалася та виплачувалася додаткова грошова винагорода, передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889. Однак вказана винагорода не була включена відповідачем до обчислення розміру місячного грошового забезпечення, з якого розраховувалися підйомна допомога та допомога на оздоровлення.
Позивач вважаючи протиправною бездіяльність відповідачів, звернувся з цим позовом до суду.
При вирішенні спору, суд керувався таким.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Отже, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон № 2011-ХІІ).
До складу грошового забезпечення згідно з положеннями частини другої згаданої статті входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Згідно пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (чинної у період спірних правовідносин) грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Отже, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: посадовий оклад; оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Відповідно до пункту 1 статті 10-1 Закону № 2011-XII, військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення.
Відповідно до абзацу 3 пункту 14 статті 10-1 Закону № 2011-XII у рік звільнення військовослужбовців зі служби у разі невикористання ними щорічної основної або додаткової відпустки їм виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, у тому числі військовослужбовцям-жінкам, які мають дітей.
Відповідно до пункту 2 статті 15 Закону № 2011-XII військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби у зв`язку із закінченням строку контракту, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.
Пунктом 1 Інструкції про умови та порядок виплати підйомної допомоги військовослужбовцям Державної прикордонної служби України затвердженої наказом МВС України від 19.08.2016 № 848 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.09.2016 за № 1249/29379 (далі - Інструкція № 848) визначено, що військовослужбовцям, які проходять військову службу за контрактом або перебувають на кадровій військовій службі та військовій службі за призовом осіб офіцерського складу (далі - військовослужбовці), що переїхали на нове місце військової служби в інший населений пункт у зв`язку з призначенням на військову посаду, зарахуванням до військового навчального закладу, строк навчання в якому становить не менше шести місяців, або у зв`язку з передислокацією органу (підрозділу) Державної прикордонної служби України (далі - орган (підрозділ) Держприкордонслужби), виплачується підйомна допомога в розмірі місячного грошового забезпечення.
Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України №889 від 22.09.2010 (далі - Постанова №889) (чинної на час виникнення спірних правовідносин), військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які займають посади у Військово-Морських Силах Збройних Сил та Морській охороні Державної прикордонної служби, посади наземних авіаційних спеціалістів, що забезпечують безпеку польотів літаків та вертольотів, у військових частинах і підрозділах Повітряних Сил та Сухопутних військ Збройних Сил, посади у військових частинах і підрозділах високомобільних десантних військ та спеціального призначення Збройних Сил, і військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) льотного складу Збройних Сил, Національної гвардії та Державної прикордонної служби установлено щомісячну додаткову грошову винагороду у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення.
Відповідно до пункту 2 цієї Постанови граничні розміри, порядок та умови виплати щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої пунктом 1 цієї постанови, визначаються Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Адміністрацією Державної прикордонної служби, Службою зовнішньої розвідки за погодженням з Міністерством соціальної політики і Міністерством фінансів у межах затвердженого фонду грошового забезпечення.
На виконання Постанови № 889 наказом Міністра внутрішніх справ України від 02.02.2016 № 73 затверджено Інструкцію про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України (чинна на час виникнення спірних правовідносин; далі - Інструкція), якою визначені умови та порядок виплати особам офіцерського складу Державної прикордонної служби України винагороди, окреслено перелік військовослужбовців, яким вона виплачується, регламентовано повноваження командира (начальника) військової частини (організації, установи) щодо підстав та розміру її виплати.
Так, пунктом 2 Інструкції визначено, що виплата винагороди здійснюється в таких розмірах й таким військовослужбовцям:
1) до 100 відсотків місячного грошового забезпечення: військовослужбовцям, які займають посади в загонах морської охорони та їх структурних підрозділах; військовослужбовцям, які займають посади льотного складу в авіаційних частинах Держприкордонслужби;
2) військовослужбовцям (крім зазначених у підпункті 1 цього пункту) - до 60 відсотків місячного грошового забезпечення.
Відповідно до пункту 3 зазначеної Інструкції, до місячного грошового забезпечення, з якого визначається винагорода, включаються посадовий оклад (з урахуванням підвищення), оклад за військовим званням та щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою (посадою, до тимчасового виконання обов`язків за якою він допущений).
Згідно пункту 6 цієї Інструкції винагорода виплачується військовослужбовцям за місцем штатної служби одночасно з виплатою грошового забезпечення на підставі наказу командира (начальника) військової частини (установи, організації); командирам (начальникам) військових частин (установ, організацій) - на підставі наказів вищих командирів (начальників).
Винагорода не включається до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення одноразових додаткових видів грошового забезпечення (п. 8 Інструкції).
Таким чином, суд висновує про те, що грошова допомога на оздоровлення, виплачена у 2017-2018 році, передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889 є складовими грошового забезпечення, розмір яких залежить від місячного грошового забезпечення.
З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 підйомної допомоги виплаченої у листопаді 2017 року, грошової допомоги на оздоровлення виплаченої у грудні 2017 року та грошової допомоги на оздоровлення виплаченої у січні 2018 року, без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Міністерства надзвичайних ситуацій».
З метою ефективного поновлення порушеного права позивача необхідно зобов`язати військову частину НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 підйомної допомоги виплаченої у листопаді 2017 року, грошової допомоги на оздоровлення виплаченої у грудні 2017 року та грошової допомоги на оздоровлення виплаченої у січні 2018 року з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Міністерства надзвичайних ситуацій» , ураховуючи раніше виплачені суми.
Згідно з вимогами статті 78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю.
Судові витрати між сторонами не розподіляються, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.
Керуючись статтями 6, 9, 73-76, 242, 245 КАС України, суд
у х в а л и в:
1.Позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) до ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії – задовольнити повністю.
2. Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 підйомної допомоги виплаченої у листопаді 2017 року, грошової допомоги на оздоровлення виплаченої у грудні 2017 року та грошової допомоги на оздоровлення виплаченої у січні 2018 року, без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Міністерства надзвичайних ситуацій» .
3. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 підйомної допомоги виплаченої у листопаді 2017 року, грошової допомоги на оздоровлення виплаченої у грудні 2017 року та грошової допомоги на оздоровлення виплаченої у січні 2018 року з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Міністерства надзвичайних ситуацій» , ураховуючи раніше виплачені суми.
4.Розподіл судових витрат не здійснюється.
Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя | Грень Наталія Михайлівна