Справа № 1-510/11 
Провадження № 1-в/307/33/26 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2026 року        м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 , з участю представника власника майна ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тячів клопотання представника власника майна ОСОБА_3 – адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В:

Представник власника майна ОСОБА_3 – адвокат ОСОБА_4 звернулася до суду з клопотанням про скасування арешту майна. В обґрунтування клопотання посилається на те, що вироком Тячівського районного суду Закарпатської області від 07 листопада 2012 року по справі №1-510/11, провадження №1/711/128/2012 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років з позбавленням права керування транспортними засобами на строк два роки, на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 було звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на три роки. Представник зазначає, що на даний час вирок суду є виконаним у повному обсязі, іспитовий строк сплив ще у 2015 році, а судимість є погашеною у встановленому законом порядку. Крім того, згідно з листом від 25 лютого 2026 року за №25858 Тячівський відділ ДВС у Тячівському районі Закарпатської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції у відповідь на адвокатський запит повідомив, що відповідно до бази даних АСВП, АСВП (Архів)та АСВП (спец розділ) та книг обліку виконавчих проваджень переданих державному виконавцю, відкритих або неоплачених виконавчих проваджень, де боржником виступає ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на виконанні у Тячівському відділі ДВС, станом на 25 лютого 2026 року, не перебуває, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Тячівським відділом ДВС у Тячівському районі Закарпатської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, арешт на нерухоме майно не накладався. Під час досудового слідства у зазначеній кримінальній справі (яке здійснювалося за правилами КПК України 1960 року), з метою гіпотетичного забезпечення цивільного позову, слідчим СВ Тячівського РВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_6 було винесено постанову від 21 червня 2011 року про накладення арешту на все рухоме, нерухоме та інше майно ОСОБА_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 . В подальшому, під час виконання вказаної постанови та внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна органом реєстрації було допущено технічну помилку. Зокрема, у записі про обтяження №11415389 від 22 липня 2011 року дату винесення постанови вказано як «22.07.2011 року» замість вірної «21.06.2011 року». Під час ухвалення вироку 07 листопада 2012 року суд першої інстанції не вирішив питання про долю арештованого майна та скасування вказаного обтяження. У відповідь на адвокатський запит, Тячівська державна нотаріальна контора листом від 02 березня 2026 року №59/01-16 повідомила, що підставою накладення обтяження на житловий будинок АДРЕСА_1 була постанова №4312 від 21 липня 2011 року УМВС України в Закарпатській області, слідчий СВ Тячівського РВ УМВС України в Закарпатській області, майор поліції ОСОБА_6 . Дане обтяження було перенесено з паперових носіїв до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, що станом на сьогодні є архівною складовою частиною Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Для усунення вказаної технічної помилки до Тячівської державної нотаріальної контори було направлено адвокатський запит та отримано лист від 26 червня 2026 року №199/01-16, згідно, що підставою для реєстрації заборони відчуження (запис №11415389 від 22 липня 2011 року) слугувала паперова копія постанови слідчого СВ Тячівського РВУ МВС України в Закарпатській області ОСОБА_6 , датована 21 червня 2011 року. Зазначена в електронному реєстрі дата «21 липня 2011 року» замість «21 червня 2011 року» є наслідком технічної описки, допущеної державним реєстратором під час внесення відомостей з паперового носія до електронної бази даних. Жодних інших постанов із номером 4312111 у вказаній справі не міститься. Отже, єдиною правовою підставою для існування запису в реєстрі є постанова від 21 червня 2011 року . При цьому, ідентичність номера постанови, посадової особи, (слідчий ОСОБА_7 ), органу (СВ Тячівського РВ УМВС) та об`єкта нерухомості беззаперечно свідчить про те, що йдеться саме про постанову слідчого від 21 червня 2011 року, яка наявна в матеріалах кримінальної справи. Під час ухвалення вироку від 07 листопада 2012 року суд першої інстанції не вирішив питання про долю арештованого майна та скасування вказаного обтяження.
Просить суд скасувати арешт (заборону відчуження) на майно: на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_3 , накладеного постановою слідчого відділення з розслідування ДТП СЧ СУ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_7 від 21 червня 2011 року в кримінальній справі №4312111 (реєстраційний номер обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна - 11415389).
Представник власника майна ОСОБА_3 – адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримала та просила його задовольнити.
Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечив щодо задоволення клопотання про скасування арешту майна.
Дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов до наступного висновку.
В судовому засіданні встановлено, що вироком Тячівського районного суду Закарпатської області від 07 листопада 2012 року (справа №1-510/11 провадження №1/711/128/2012) ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст. 286 КК України, призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років з позбавленням права керування транспортними засобами на строк два роки, на підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком три роки та з покладенням відповідно до ст.76 КК України відповідних обов`язків.
Зі змісту вказаного вироку вбачається, що питання скасування арешту майна при постановленні вказаного вироку не вирішувалося.
Також, встановлено, що перед направленням кримінальної справи на розгляд до суду на стадії досудового розслідування постановою слідчого відділення з розслідування ДТП СЧ СУ УМВС в Закарпатській області ОСОБА_6 від 21 червня 2011 року в кримінальній справі №4312111 було накладено арешт на все рухоме, нерухоме та інше майно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , де б таке не знаходилося.
Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №110772632 від 16 січня 2018 року земельна ділянка з кадастровим номером 2124482400:04:006:0394, площею 0,2246 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), належить ОСОБА_3 .
З свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 16 лютого 2010 року, встановлено, що домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_3 .
Згідно інформаційної довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 03 червня 2024 року №381220396, вбачається, що на домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , загальною площа 66,40 кв.м., яке належить ОСОБА_3 , накладено заборону згідно постанови слідчого СВ Тячівського РВУ МВС України в Закарпатській області ОСОБА_6 від 21.07.2011 року №4312, реєстраційний номер обтяження – 11415389, тип обтяження: заборона на нерухоме майно, зареєстровано реєстратором Тячівською державною нотаріальною конторою 22 липня 2011 року, 
З відповіді начальника Тячівського відділу ДВС у Тячівському районі Закарпатської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України №25858 від 25 лютого 2026 року вбачається, що станом на 25 лютого 2026 року, відповідно до бази даних АСВП, АСВП (Архів)та АСВП (спец розділ) та книг обліку виконавчих проваджень переданих державному виконавцю, відкритих або неоплачених виконавчих проваджень, де боржником виступає ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на виконанні у Тячівському відділі ДВС не перебуває; відносно нерухомого майна ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Тячівським відділом ДВС у Тячівському районі Закарпатської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України арешт не накладався.
З відповіді Тячівської державної нотаріальної контори 199/01-16 від 26 червня 2026 року вбачається, що підставою для реєстрації заборони відчуження (запис №11415389 від 22 липня 2011 року) слугувала паперова копія постанови слідчого СВ Тячівського РВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_6 №4312, датована 21 червня 2011 року. Зазначена в електронному реєстрі дата «21 липня 2011 року» замість «21 червня 2011 року» є наслідком технічної описки, допущеної державним реєстратором під час внесення відомостей з паперового носія до електронної бази даних. Жодних інших постанов із номером 4312111 у вказаній справі не міститься.
Відповідно до п.9 Розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України арешт майна, застосований під час досудового слідства до набрання чинності цим Кодексом, продовжує свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.
Таким чином, питання про скасування арешту майна, який застосований під час досудового розслідування до набрання чинності КПК 2012 року розглядається в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом, тобто за КПК 1960 року.
Відповідно до ст.409 КПК України, 1960 року, питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, включаючи визначення розміру і розподілення судових витрат, якщо суд не вирішив цих питань, вирішуються судом, який постановив вирок.
Згідно ст. 411 КПК України, 1960 року, питання пов`язані із виконанням вироку вирішуються судом у судовому засіданні з участю прокурора. Серед іншого суд вправі вирішувати питання про скасування заходів щодо забезпечення цивільного позову чи можливої конфіскації майна, якщо при винесенні виправдувального вироку чи відмові у позові або незастосуванні конфіскації вироком ці заходи не скасовані.
В судовому засіданні встановлено, що домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та на яке накладено арешт, належить на праві власності ОСОБА_3 .
Відповідно до ст.126 КПК України, 1960 року, арешт майна міг тимчасово застосовуватися слідчим або судом на період досудового слідства та/або судового розгляду для забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна. Як було визначено в цій же статті, накладений на майно арешт підлягав скасуванню органом досудового слідства, коли в застосуванні цього заходу відпаде потреба.
Згідно з п.8 ч.1 ст.324 КПК України, 1960 року, постановляючи вирок, суд повинен вирішити, зокрема, що зробити з майном, описаним для забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна.
Виходячи з наведеного та враховуючи, що вирок Тячівського районного суду Закарпатської області від 07 листопада 2012 року набрав законної сили, призначене покарання відбуте, виконавчі провадження відсутні, майно, на яке накладено арешт, перебуває у власності ОСОБА_3 , суд дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає до задоволення.
Керуючись ст.126, 409, 411 КПК України, 1960 року, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання представника власника майна ОСОБА_3 – адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна, - задовольнити.
Скасувати арешт, накладений постановою слідчого відділення з розслідування ДТП СЧ СУ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_7 від 21 червня 2011 року в кримінальній справі №4312111 на все рухоме, нерухоме, та інше майно, де б воно не знаходилося, належного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровано в АДРЕСА_1 . 
Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий          ОСОБА_1