Справа №345/3404/26 
Провадження № 2/345/2528/2026

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
З А О Ч Н Е
16.07.2026 м.Калуш
Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого - судді Гапоненка Р.В. 
за участю секретаря судового засідання Баран В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Калуш в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини у твердій грошовій сумі, суд -
в с т а н о в и в:
що позивачка звернулась до суду із вищевказаним позовом. Позов обґрунтовує тим, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем. За час шлюбу у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюб між сторонами розірвано 01.08.2024 рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області. Відповідач ухиляється від матеріального забезпечення сина, не надаючи коштів на його утримання. Крім того, їй відомо, що ОСОБА_2 перебуває за межами України та має нерегулярний, неофіційний дохід. Просить ухвалити рішення про стягнення з відповідача на її користь 3000 грн. аліментів на утримання дитини.
Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 09.06.2026 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Позивач в судове засідання не з`явилась, однак в позовній заяві просила здійснювати розгляд справи у її відсутності, не заперечує щодо заочного розгляду справи. 
Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся про час та місце розгляду справи у визначеному діючим законодавством порядку, в тому числі шляхом розміщення оголошення про час та місце розгляду справи на офіційному вебсайті «Судова влада України». Відповідач відзиву на позов у встановлені судом строки не подав, причини неявки в судове засідання не повідомив. 
Відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
Згідно частини другої статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
З урахуванням вищенаведеного, суд ухвалює заочне рішення, що передбачено положеннями статей 280, 281 ЦПК України. 
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків.
З матеріалів справи вбачається, що сторони у справі є батьками дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Дитина проживає з матір`ю за адресою по АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з реєстру Калуської територіальної громади від 31.05.2026 № 2026/008842823.
Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. 
За змістом статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.
Таким чином, обов`язок утримувати неповнолітніх дітей покладено рівною мірою на обох батьків. 
Згідно із ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Статтею 182 СК України, передбачено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, враховує, потреби дитини щодо належного утримання, вік батьків та обставину ненадання ними інформації про доходи.
Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.
Позивачка зазначає, що відповідач не бере участі в утриманні дитини, не надаючи будь-якої матеріальної (грошової) допомоги на її утримання. Всі обов`язки щодо утримання дитини виконуються нею. На підтвердження понесених витрат до матеріалів справи долучено платіжні інструкції згідно яких ОСОБА_1 сплачує витрати на продукти харчування та здійснює помісячну оплату відвідування ОСОБА_3 ДНЗ (ясла-садок) «Росинка».
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.ч. 1, 3 ст. 12 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідачем не надано жодних доказів на спростування вимог позивача, хоча це є його процесуальним обов`язком.
Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України).
Таке утримання є безумовним, оскільки закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання.
Суд враховує обов`язок та відповідальність обох батьків дитини за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, а отже, й обов`язок батька дитини, який з нею не проживає, дбати про виховання, здоров`я і матеріальний добробут дитини, виходячи тільки з найкращих інтересів дитини.
Обов`язок піклуватися та матеріально забезпечувати малолітню дитину, не може бути перекладено винятково на матір, а тому вимога про стягнення аліментів з відповідача на користь позивачки ґрунтується на нормах закону.
Належне утримання дитини є обов`язком як матері так і батька дитини, при цьому інтереси дитини при визначенні розміру аліментів є більш важливими за інші обставини, що обумовлюють матеріальний стан сторін. Відсутність у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не міститься в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини.
Дитина проживає разом з позивачкою, і так чи інакше, обов`язок по їхньому забезпеченню в основному покладено на неї. Той факт, що діти проживають разом з позивачкою сам по собі вказує, що вона несе більші витрати на утримання дитини. 
Безумовно, утримання дітей є обов`язком обох батьків, однак воно не зводиться лише до суми стягуваних аліментів із платника. Це поняття є набагато ширшим, як у матеріальному аспекті (крім сплати аліментів) так і в моральному аспекті (виховання дітей, навчання їхнє дозвілля і т.д.). Однак, твердження позивачки про те, що ОСОБА_2 перебуває за межами України та має нерегулярний, неофіційний дохід, суд до уваги не бере як такі, що не підверджуються наявними в матеріалах справи доказами.
Суд, з урахуванням встановлених обставин справи, вважає, що розмір аліментів слід визначити в сумі 3000 грн. 
Відповідно до вимог ст. 430 ЦПК України  рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць необхідно допустити до негайного виконання.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачку у цій категорії справ звільнено від сплати судового збору, тому судовий збір в сумі 1331, 20 грн. на користь держави слід стягнути з відповідача.
Керуючись ст.ст. 81, 141, 223, 247, 258, 259, 274, 280, 281 ЦПК України, ст.ст. 180-182 СК України, суд
у х в а л и в:
позов задовольнити частково.
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , щомісячно аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 05.06.2026 та до досягнення дитиною повноліття.
В задоволенні решти позову відмовити.
Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обов`язковому негайному виконанню.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 1331, 20 грн. судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду. 
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вищевказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий: