15.07.26
33/812/309/26
Справа № 487/2855/26
 
Провадження № 33/812/309/26  

ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 липня 2026 року     м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:
головуючого судді Шаманської Н.О.
за участю секретаря Біляєвої В.М.
особи, яку притягнуто 
до адміністративної відповідальності   ОСОБА_1 
захисника Ляшенка М.Д.
потерпілого ОСОБА_2 
розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подане його захисником Ляшенком Миколою Дмитровичем, про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Заводського районного суду м. Миколаєва від 27 травня 2026 року, якою
ОСОБА_1 ,    ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та провадження у справі закрито у зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності

у с т а н о в и в:
Згідно постанови Заводського районного суду м. Миколаєва від 27 травня 2026 року та протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№633357, 03.02.2026 о 13 год 43 хв в місті Миколаєві, вулиця Мала Морська перехрестя з вулицею Погранична, від вулиці Ковальська у напрямку вулиці Ігоря Бедзая, водій ОСОБА_1 був неуважним, не врахував дорожню обстановку, рухаючись другорядною дорогою позначеною дорожнім знаком 2.1. «Дати дорогу», не впевнився у безпеці свого руху, не надав перевагу в русі транспортному засобу «Mitsubishi Lancer», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі, як наслідок відбулося зіткнення. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки, а громадянин ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження. Вказаними діями водій ОСОБА_1 порушив п. 2.3.б., 16.11., 10.1. ПДР України та вчинив правопорушення, за яке ст. 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.
Постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 27 травня 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та провадження у справі закрито у зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.
Не погодившись із зазначеним рішенням суду, захисник ОСОБА_1 – Ляшенко М.Д. 11 червня 2026 року подав на нього апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції. Крім того, просив поновити строк на апеляційне оскарження. 
В обґрунтування клопотання про поновлення строку зазначав, що 27 травня 2026 року судом була винесена оскаржувана постанова, яку ОСОБА_1 отримав цього ж дня. Проте, 28 травня 2026 року судом була винесена ще одна постанова про виправлення описки (виправлення прізвища потерпілого), про яку він довідався 02 червня 2026 року через програму «Дія». Зазначав, що строк для подачі апеляційної скарги на постанову судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 28 травня 2026 року спливає 10 червня 2026 року та він помилково вважав, що строк для подачі апеляційної скарги на постанову судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 27 травня 2026 року починає відраховуватись також з 02 червня 2026 року (дати отримання постанови від 28 травня 2026 року) .
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника – Ляшенка М.Д., потерпілого ОСОБА_2 , апеляційний суд вважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Чинні норми КУпАП стосовно права на оскарження постанови судді місцевого суду у справі про адміністративні правопорушення забезпечують за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, законну мету і не порушують саму сутність цього права.
Гарантією забезпечення захисту прав і законних інтересів учасників справ про адміністративні правопорушення виступає передбачений у частині 2 статті 294 КУпАП порядок оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення.
Згідно положень частини 2 статті 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною 5 статті 7 та частиною 1 статті 287 цього Кодексу.
Правило дотримання десятиденного строку на оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення з дня її винесення, передбачене частиною 2 статті 294 КУпАП, надає потенційному апелянту достатньо часу для роздумів стосовно подачі апеляційної скарги, чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції. Це правило чітко визначає як для осіб, так і для органів влади, період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
За приписами КУпАП, процесуальні дії під час провадження у справі про адміністративне правопорушення мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу. 
За положеннями ст. 289 КУпАП апеляційний суд має право поновити строк на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення в разі наявності поважних причин пропуску зазначеного строку з боку особи, яка оскаржує постанову суду першої інстанції.
Вирішуючи питання про поновлення строку необхідно виходити з того, що поняття поважності причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. 
Так, причина пропуску строку звернення до апеляційного суду із апеляційною скаргою на постанову місцевого суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.
Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась зі скаргою, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.
З матеріалів справи вбачається, що оскаржуване судове рішення ухвалено 27 травня 2026 року. Апеляційна скарга захисником Калініна І.І. подана 11 червня 2026 року, тобто поза межами строку встановленого ст. 294 КУпАП.
Справа неодноразово призначалась до розгляду, ОСОБА_1 та його захисник Ляшенко М.Д. брали участь у судових засіданнях. Копію оскаржуваної постанови Калінін І.І. особисто отримав у день винесення постанови - 27 травня 2026 року, що підтверджується його розпискою, що міститься у матеріалах справи (а.с. 71).
За такого, ОСОБА_1 та його захисник належним чином були повідомлені про розгляд справи. ОСОБА_1 був присутній у судовому засіданні 27 травня 2026 року. У цей день винесена оскаржувана постанова та її копія вручена ОСОБА_1 27 травня 2026 року.
Оскільки ОСОБА_1 та його захисник Ляшенко М.Д. були обізнані про призначення судового розгляду справи, ОСОБА_1 був присутній у судовому засіданні 27 травня 2026 року, коли судом винесена оскаржувана постанова та отримав її копію у цей же день – вони мали змогу своєчасно оскаржити постанову суду в межах десятиденного строку, передбаченого ст.294 КУпАП. Проте, з апеляційною скаргою захисник ОСОБА_1 – Ляшенко М.Д. звернувся до суду лише 11 червня 2026 року.
Посилання ОСОБА_3 на дату отримання копії постанови судді Заводського районного суду від 28 травня 2026 року про виправлення описки (прізвища потерпілого) – 02 червня 2026 року як на підставу для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 27 травня 2026 року є помилковим тлумаченням діючого законодавства.
Інших причин пропуску строку на апеляційне оскарження апелянт не наводить, зокрема, не вказує об`єктивних причин, які перешкодили вчасно подати апеляційну скаргу у визначений законом строк. 
З рішень Європейського суду з прав людини вбачається, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими.
Зокрема, підставою для поновлення такого строку може бути неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., рішення у справах «Александр Шевченко проти України» п. 27, та «Трух проти України»).
Отже, враховуючи, що матеріали справи містять достатні дані про обізнаність ОСОБА_1 та його захисника Ляшенка М.Д. про складення протоколу про адміністративне правопорушення, про час і місце розгляду справи судом, отримання копії оскаржуваної постанови у день її винесення, слід дійти висновку, що особою, яка подала апеляційну скаргу, не наведено поважних підстав, які б унеможливили звернення його до суду в межах, встановленого ст. 294 КУпАП 10-денного строку, з дня винесення постанови суду.
За таких обставин, строк на апеляційне оскарження постанови суду не підлягає поновленню.
З урахуванням викладеного, керуючись ч.2 ст.294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Відмовити ОСОБА_1 в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 27 травня 2026 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та провадження у справі закрито у зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.
Апеляційну скаргу з додатками повернути особі, яка її подала.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського 
апеляційного суду Н.О.Шаманська