ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
10 вересня 2026 року | Справа № 280/4629/26 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Новікової І.В., в порядку письмового провадження за правилами спрощеного провадження адміністративну справу позовною заявою Національної академії Національної гвардії України до ОСОБА_1 , третя особа – Міністерство внутрішніх справ України, про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:
14 квітня 2026 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Національної академії Національної гвардії України (далі-позивач) до ОСОБА_1 (далі – відповідач), третя особа – Міністерство внутрішніх справ України (далі – третя особа), в якому позивач просить суд: 
стягнути з ОСОБА_1 суму заборгованості з відшкодування фактичних видатків, пов`язаних з його утриманням в Національної академії Національної гвардії України у період з 12 серпня 2023 року по 15 квітня 2026 року у розмірі 1 019 693,23 грн. (один мільйон дев`ятнадцять тисяч шістсот дев`яносто три гривні 23 коп.);
стягнути з ОСОБА_1 на користь Національної академії Національної гвардії України витрати на сплату судового збору в розмірі 12236,32 грн. (дванадцять тисяч двісті тридцять шість гривень 32 коп.).
Ухвалою суду від 19.05.2026 позовну заяву залишено без руху. У встановлений строк недоліки позовної заяви усунуто.
Ухвалою суду від 09.06.2026 відкрито спрощене позовне провадження, відповідно до статті 257 КАС України.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 19.02.2026 солдатом ОСОБА_1 до керівництва Академії подано рапорт із клопотанням про відрахування його з навчання у навчальному закладі та з числа курсантів через небажання продовжувати навчання (за власним бажанням) на підставі ч.11 ст.25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Позивач зазначає, що відповідач виключений зі списків особового складу курсантів та всіх видів забезпечення на підставі ч.11 ст.25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» через небажання продовжувати навчання (за власним бажанням). Позивач вказує на те, що відповідно до ч.10 ст.25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану - за його наявності) та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення закладу вищої освіти, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці заклади освіти, витрати, пов`язані з їх утриманням у закладі вищої освіти, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку. Позивач зазначає, відповідно до пункту 7 Порядку №964 визначено, що у разі відмови курсанта або особи офіцерського складу добровільно відшкодувати витрати стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку. Позивач вказує на те, що ОСОБА_1 , будучи обізнаним про необхідність відшкодування витрат на утримання у вищому військовому навчальному закладі, підписав Витяг з Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у закладах вищої освіти від 19.02.2026, розрахунки фактичних видатків та заяву-зобов`язання від 15.04.2026, які підтверджують ознайомлення Відповідача з розміром, підставами та порядком відшкодування витрат, а також про те, що у разі відмови від добровільного відшкодування зазначених витрат, буде здійснено примусове стягнення зазначеної заборгованості у судовому порядку. Позивач зазначає, що оскільки відповідачем витрати не були відшкодовані у добровільному порядку, то наявні підстави для їх стягнення в судовому порядку. Просить задовольнити позовні вимоги.
Від відповідача відзиву на позовну заяву не надходило.
Від третьої особи до суду надійшли письмові пояснення, в яких позовні вимоги підтримано. Зазначено, що у разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми курсанти відшкодовують навчальному закладу витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв, розрахунок яких здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів та установлюється Міноборони разом із Мінфіном, МВС, Управлінням державної охорони, СБУ та Службою зовнішньої розвідки. Вказано, що позивач надав усі належні докази на підтвердження розміру витрат, пов`язаних з утриманням відповідача в Національній академії Національної гвардії України. Вказано, що відповідач не закінчив навчання в Національній академії Національної гвардії України та був відрахований з нього, згідно з вимогами ч. 11 ст. 25 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", останній зобов`язаний відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням в Національній академії Національної гвардії України.
Суд, всебічно та повно встановивши обставини справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, встановив наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів у Національній Академії Національної гвардії України в період з 12.08.2023 по 15.04.2026 року на посаді курсанта 3-го відділення 223 навчальної групи курсу №4 навчально-наукового інституту забезпечення державної безпеки Національної академії Національної гвардії України.
Наказом начальника Національної академії Національної гвардії України від 12.08.2023 № 440 «Про зарахування кандидатів з числа осіб рядового, сержантського та старшинського складу Національної гвардії України на навчання курсантами на здобуття ступеня вищої освіти бакалавра (тактичний рівень) у 2023 році» ОСОБА_1 був зарахований на навчання та призначений на посаду курсанта.
Відповідно до наказу начальника Національної академії Національної гвардії України від 12.08.2023 № 236 (по стройовій частині) ОСОБА_1 зараховано в списки перемінного складу Академії та на всі види забезпечення, укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Національній гвардії України курсантами Національної академії Національної гвардії України, (далі - контракт), строком на період навчання з 12.08.2023.
19.02.2026 солдатом ОСОБА_1 до керівництва Академії подано рапорт із клопотанням про відрахування його з навчання у навчальному закладі та з числа курсантів через небажання продовжувати навчання (за власним бажанням) на підставі ч. 11 ст. 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». З постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 № 964 «Про затвердження Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у закладах вищої освіти» ознайомлений та згодний.
05.03.2026 року на засіданні вченої ради Національної академії Національної гвардії України розглядалося питання про відрахування курсантів, які не бажають продовжувати навчання, а саме курсанта 3-го відділення 223 навчальної групи курсу №4 навчально-наукового інституту забезпечення державної безпеки Національної академії Національної гвардії України солдата ОСОБА_1 та було ухвалено рішення про дострокове припинення (розірвання) контракту про проходження військової служби (навчання) у Національної академії Національної гвардії України.
Рішення ОСОБА_2 викладено у Витягу з рішення № 4 засідання вченої ради Національної академії Національної гвардії України від 05.03.2026 та введено в дію наказом начальника Академії від 05.03.2026 № 230 «Про введення в дію рішення засідання вченої ради Академії від 05.03.2026 №4». 
Відповідно до наказу начальника Національної академії Національної гвардії України від 01.04.2026 №7 (по особовому складу), відповідно до ч.11 ст.25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з солдатом ОСОБА_1 достроково припинено (розірвано) контракт про проходження військової служби (навчання) курсантів через небажання продовжувати навчання (за власним бажанням), відраховано з навчання та вважається таким, що проходить військову службу за призовом, під час мобілізації на особливий період.
Наказом начальника Академії від 15.04.2026 №105 мтр (по стройовій частині) відповідно до Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у закладах вищої освіти, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 №964 проведено розрахунок фактичних витрат згідно з нормами утримання курсантів та розрахунків фактичних видатків державного бюджету:
по КЕКВ - 2112 «Грошове забезпечення військовослужбовців» у розмірі 798827,78 грн.;
по КЕКВ - 2210 «Предмети, матеріали, обладнання та інвентар у тому числі м`який інвентар та обмундирування» у розмірі 43375,80 грн.;
по КЕКВ - 2220 «Оплата медикаментів та перев`язувальних матеріалів» у розмірі 1257,88 грн.; 
по КЕКВ - 2230 «Продукти харчування» у розмірі 118579,24 грн.; 
по КЕКВ - 2271, 2272, 2273, 2275 «Оплата комунальних послуг та спожитих енергоносіїв» 57652,53 грн.
Судом встановлено, що у добровільному порядку відповідачем витрати, пов`язані з утриманням в Академії не відшкодовано, що зумовило звернення позивача з позовом до суду.
Відповідно до ч.1 ст.25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», підготовка громадян України для проходження військової служби на посадах осіб сержантського, старшинського та офіцерського складу проводиться у закладах фахової передвищої військової освіти, вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти. У них здійснюється навчання курсантів, слухачів, студентів, ад`юнктів і докторантів.
Згідно ч.10 ст.25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану - за його наявності), в інших випадках, передбачених законом, та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб сержантського, старшинського або офіцерського складу після закінчення відповідно закладу фахової передвищої військової освіти, вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу закладу вищої освіти відповідно до підпунктів "д", "е", "з", "и" пункту 1, підпунктів "д", "е", "ж", "з" пункту 2 та підпункту "в" пункту 3 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці заклади освіти, витрати, пов`язані з їх утриманням у закладі фахової передвищої військової освіти, вищому військовому навчальному закладі, військовому навчальному підрозділі закладу вищої освіти, відповідно до порядку та умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.
Частиною 11 статті 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», контракт про проходження військової служби (навчання) розривається достроково, а курсанти чоловічої статі, відраховані із закладів фахової передвищої військової освіти, вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти через небажання продовжувати навчання (за власним бажанням) або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану - за його наявності) та в разі їх відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського, сержантського або старшинського складу після закінчення відповідно закладу фахової передвищої військової освіти, вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти, вважаються такими, що проходять військову службу за призовом, та направляються: під час проведення мобілізації та дії воєнного стану - до військових частин для подальшого проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.
Матеріалами справи підтверджено, що контракт між позивачем та відповідачем було припинено через небажання відповідача продовжувати навчання.
Суд зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 року №964 затверджено Порядок відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у закладах фахової передвищої військової освіти, вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти (далі – Порядок №964), який визначає механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану - за наявності), у зв`язку з припиненням громадянства України та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб сержантського, старшинського або офіцерського складу після закінчення відповідно закладу фахової передвищої військової освіти, вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти, а також особами офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (10 років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти відповідно до підпунктів “д”, “е”, “з”, “и” пункту 1, підпунктів “д”, “е”, “ж”, “з” пункту 2 і підпункту “в” пункту 3 частини п`ятої статті 26 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу”, витрат, пов`язаних з їх утриманням у закладах фахової передвищої військової освіти, вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти (далі - витрати).
Пунктом 3 Порядку №964 визначено, що відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов`язаних із: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг.
Відповідно до Порядку №964, позивачем проведено розрахунок витрат пов`язаних з утримання відповідача в Академії та встановлено, що сума відшкодування складає:
по КЕКВ-2112 «Грошове забезпечення військовослужбовців» у розмірі 798827,78 грн.;
по КЕКВ- 2210 «Предмети, матеріали, обладнання та інвентар у тому числі м`який інвентар та обмундирування» у розмірі 43375,80 грн.; 
по КЕКВ-2220 «Оплата медикаментів та перев`язувальних матеріалів» у розмірі 1257,88 грн.; 
по КЕКВ - 2230 «Продукти харчування» у розмірі 118579,24 грн.; 
по КЕКВ - 2271, 2272, 2273, 2275 «Оплата комунальних послуг та спожитих енергоносіїв» у розмірі 57652,53 грн.
Частиною першою статті 9 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. 
Під час розгляду адміністративної справи встановлено, що відповідачем у добровільному порядку не відшкодовуються витрати по утриманню в начальному закладі, що зумовлює висновок суду про задоволення позовних вимог.
При прийнятті рішення судом враховується практика ВЕРХОВНОГО СУДУ, яка викладена у постанові від 13.03.2024 по справі №440/14068/21.
Відповідно до ч.2 ст.139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення сплачених позивачем судових витрат з відповідача.
Враховуючи вищезазначене, та керуючись ст.ст.2, 9, 139, 241-243, 254-263 КАС України, суд

ВИРІШИВ:
Позовні вимоги Національної академії Національної гвардії України (61001, Харківська область, м.Харків, майдан Захисників України, буд.3, код ЄДРПОУ 08610502) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ), третя особа – Міністерство внутрішніх справ України (01601, м.Київ, вул.Богомольця, буд.10, код ЄДРПОУ 00032684), про стягнення коштів – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Національної академії Національної гвардії України суму заборгованості з відшкодування фактичних видатків, пов`язаних з його утриманням в Національної академії Національної гвардії України у період з 12 серпня 2023 року по 15 квітня 2026 року у розмірі 1 019 693,23 грн. (один мільйон дев`ятнадцять тисяч шістсот дев`яносто три гривні 23 копійки).
У стягненні на користь Національної академії Національної гвардії України судового збору – відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В. Новікова