Справа № 680/519/26
№3/680/137/26
П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"16" липня 2026 р.      селище Нова Ушиця
Суддя Новоушицького районного суду Хмельницької області Яцина О.І., розглянувши матеріали, які надійшли від Головного управління ДПС у Хмельницькій області Державної податкової служби України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, жительки АДРЕСА_1 , ФОП, паспорт  НОМЕР_1 виданий 26 червня 2009 року Новоушицьким РВ УМВС України в Хмельницькій області, РНОКПП - НОМЕР_2 , до адміністративної відповідальності протягом року не притягалася,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,- 
встановив:
Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення №2419/10/22-01-24-07, 23 червня 2026 року ОСОБА_1 здійснювала надання послуг відпочинку (зелений туризм), провадження підприємницької діяльності без державної реєстрації, а саме надання послуг відпочинку – база відпочинку «Tiras» АДРЕСА_2 , чим вчинила правопорушення передбачене ч.1 ст. 164 КУпАП із змінами та доповненнями та п.2 ст. 50 Цивільного кодексу України.
В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що 02 липня 2026 року зареєструвалася як ФОП. Будинок садибного типу та земельні діялнки в урочищі Калюс 26 квітня 2026 року отримала у позику від ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Суддя, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , всебічно та об`єктивно дослідивши обставини справи в їх сукупності, приходить до наступного висновку.
Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Положеннями ст.ст.254,279 КУпАП визначено, що суд здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення та вирішує питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності лише в межах протоколу про адміністративне правопорушення складеного щодо неї.
Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Частиною першою ст. 164 КУпАП передбачено відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).
Об`єктивна сторона вищевказаного адміністративного правопорушення виражається у таких формах: 1) провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання; 2) провадження господарської діяльності без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).
Відповідно до положень ст. 3 Господарського кодексу України (далі ГК України), під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом.
Згідно із ч.1ст. 42 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.
Господарською діяльністю відповідно до п.1.32 ст. 1 Закону України Про оподаткування прибутку підприємств» є будь-яка діяльність особи, спрямована на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі, коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.
Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 55 ГК України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.
Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п.4,5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 №3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності», під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.
Таким чином, однією з обов`язкових ознак підприємницької діяльності, як виду господарської діяльності, є систематичність її здійснення. Систематичною вважається діяльність у разі, коли вона здійснюється неодноразово протягом певного періоду часу.
Матеріалами справи встановлено, що на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП до протоколу про адміністративне правопорушення долучено: 
-наказ №2133-п Головного управління ДПС у хмельницькій області від 22 червня 2026 року про фактичну перевірку суб`єкта господарюванння – фізичної особи, яка здійснює господарську діяльність за адресою: Хмельницька область, Кам`янець-Подільський район, урочище Калюс за межами с. Рудківці, база відпочинку «TIRAS» з 23 червня 2026 року тривалістю 10 днів; 
-направлення на перевірку №3691, 3692 від 22 червня 2026 року держзавних інспекторів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ; 
-акт фактичної перевірки №12051/22-01-24-07/3403311942 від 26 червня 2026 року, згідно якого проведеною перевіркою встановлено здійснення надання послуг з відпочинку «зелений туризм» на базі відпочинку «TIRAS» інстаграм сторінка «tiras_dnister»/Tiras – відпочинок на Дністрі, урочище Калюс, яка розташована за адресою: урочище Калюс, Кам`янець-Подільський район, Хмельницька область без державної реєстрації ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ). 
-акт неможливості вручення платнику податків акту фактичної перевірки від 26 червня 2026 року №12051/22-01-24-07/3403311942, яким підтверджено неможливість ознайомити, підписати та вручити даний акт;
-письмовими поясненнями ОСОБА_1 , в яких вона зазначає, що з метою здійснення діяльності з розміщення гостей (зелений туризм) на базі відпочинку відпочинку «TIRAS». На даний момент гостей ще не заселено, вдеться підготовка до літнього сезону. Працівникам податкової повідомила про вартість номеру, яка плануються, кошти за номер не отримувала. На території бази відпочинку всі роботи проводить сама, найближчим часом планує зареєструватись як ФОП.
Разом з тим у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 систематично (більше трьох разів протягом року) здійснювала діяльність з надання послуг з тимчасового розміщення, що є однією з основних ознак господарської діяльності та отримувала дохід від надання зазначених послуг.
Так до акту перевірки не долучено доказів, які б засвідчували наявність у ОСОБА_1 зафіксованого доходу від систематичного провадження вказаного виду господарської діяльності.
Окрім цього, згідно долучених договорів позики нежитлового приміщення та земельних діялнок від 26 квітня 2026 року ОСОБА_1 отримала у позику від ОСОБА_2 та ОСОБА_3 будинок садибного типу та земельні ділянки, що свідчить про те, що вона не є власником даного садибного будинку.
При цьому суд також звертає увагу на те, що відповідно до ст. 5 Закону України «Про туризм» суб`єктами, що здійснюють та/або забезпечують туристичну діяльність є: інші суб`єкти господарювання, що надають послуги з тимчасового розміщення (проживання), харчування, екскурсійних, розважальних та інших туристичних послуг.
Відповідно до п.3 Порядку надання послуг з тимчасового розміщення (проживання), затвердженого постановою КМУУ №297 від 15 березня 2006 року зі змінами та доповненнями, послуги з тимчасового розміщення (проживання) - це діяльність юридичної та фізичної особи з надання місця для ночівлі у засобі розміщення за плату, а також інша діяльність, пов`язана з тимчасовим розміщенням (проживанням), передбачена законом.
За умовами п.п.6,7 Порядку фізичні особи - власники або орендарі колективних засобів розміщення надають послуги з тимчасового розміщення (проживання) за умови державної реєстрації їх як суб`єктів підприємницької діяльності.
Фізичні особи - власники або орендарі індивідуальних засобів розміщення надають послуги з тимчасового розміщення (проживання) без державної реєстрації їх як суб`єктів підприємницької діяльності.
Фізичні особи - власники або орендарі індивідуальних засобів розміщення зобов`язані подавати у визначений законодавством строк органу відповідної податкової служби декларацію за встановленою формою про дохід, отриманий від надання таких послуг, вести книгу реєстрації, в якій зазначається прізвище, ім`я та по батькові мешканця, рік народження, місце проживання (перебування) та документ, який посвідчує особу, дата прибуття та вибуття, вартість наданих послуг. Статистичні відомості подаються до місцевих органів виконавчої влади за встановленою ними формою.
Відповідно до положень п.2 Порядку готелі та інші об`єкти, призначені для надання послуг з тимчасового розміщення (проживання) (далі - засоби розміщення), поділяються на: колективні - засоби розміщення загальною кількістю місць 30 або більше, в яких надають місце для ночівлі в кімнаті чи іншому приміщенні і за які справляється плата за встановленими цінами; індивідуальні - житло, в якому за плату або безоплатно надається обмежена кількість місць (менш як 30). У такому засобі одиниці розміщення (кімнати, житло) повинні бути відокремлені одна від одної.
Згідно з п.п.4.2, 4.3 ДСТУ 4268:2003 Національний стандарт України «Послуги туристичні. Засоби розміщування» до індивідуальних засобів розміщування відносять власне житло, в якому за плату або безоплатно надають обмежену кількість місць; у цьому разі всі одиниці розміщування(кімната, житло) є незалежні і їх займають туристи або господарі, які використовують це житло протягом обмеженого проміжку часу як другий будинок або будинок для відпочинку(дачу).
Таким чином, надання особами послуг з тимчасового розміщення (проживання) у індивідуальних засобах розміщення не потребує державної реєстрації їх як суб`єктів підприємницької діяльності.
Водночас до матеріалів справи не долучено доказів на підтвердження того, що будинок садибного типу за адресою Хмельницька область, Кам`янець-Подільський район Вільховецька сільська рада згідно ДСТУ 4269:2003 Національний стандарт України «Класифікація готелів», відноситься до категорії колективних засобів розміщення.
Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.
Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.
З огляду на викладене, застосовуючи закріплений в ст. 62 Конституції України принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь, суддя вважає, що відсутні підстави для висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП, а тому провадження підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
Керуючись ч.1 ст. 164, 283-285, 294 КУпАП, суддя, 
постановив:
Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.164 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до Хмельницького апеляційного суду.

Суддя   В.  Є.  Польова