Справа № 515/1484/26
Провадження № 2/515/2249/26

Татарбунарський районний суд Одеської області 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 серпня 2026 року м. Татарбунари

Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді Луцюка В.О.,
секретар судового засідання Комерзан Л.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Татарбунари Білгород-Дністровського району Одеської області, в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, суд

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 через звернулася до Татарбунарського районного суду Одеської області суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. 
Свої вимоги обґрунтовує тим, що 27 жовтня 2018 року зареєстрували шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Подружнє життя не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, різність поглядів на життя та життєві цінності. Подальше спільне життя та примирення неможливе, шлюбні відносини не підтримують, шлюб носить формальний характер. Майновий спір та спір щодо виховання та утримання дитини відсутній. Позивачка категорично заперечує проти збереження шлюбу та просить строк для примирення не надавати.Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечать її інтересам,наведені причини є обгрунтованими, тому позивачка просить суд шлюб розірвати.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 серпня 2026 року, справу передано у провадження судді Луцюка В.О.
Відповідно до ухвали судді від 25 серпня 2026 року відкрито провадження у справі та справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін на підставі наявних у справі доказів; відповідачу роз`яснено право на подання відзиву на позовну заяву.
В судове засідання сторони не з`явилися.
Позивачка – ОСОБА_1 до позову надала заяву, в якій просила про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, строк на примирення просила не надавати, проти заочного розгляду справи не заперечувала.
Відповідач також у своїй заяві від 18 серпня 2026 року просив розгляд справи провести у його відсутність, позовні вимоги визнав, на розірванні шлюбу наполягав, щодо надання строку на примирення – заперечував (вх. № 6119/26-Вх 18.08.2026).
Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних доказів.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється, згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.
27 жовтня 2018 року Татарбунарським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , було зареєстровано шлюб (актовий запис № 119); свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 . Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « ОСОБА_5 » (а.с. 10). 
Від даного шлюбу подружжя має неповнолітню дитину: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить копія свідоцтва про народження, виданого Суворовським районним у місті Одесі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 17 жовтня 2019 року на підставі актового запису № 2461 (а.с. 4).
Як вбачається з матеріалів справи, сторони припинили спільне проживання та проживають окремо, позивач зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить довідка про реєстрацію місця проживання особи №218 від 17.05.2022 р., та паспорт серії НОМЕР_2 , виданого Татарбунарським РС ГУДМС України в Одеській області, з відміткою про реєстрацію місця проживання (а.с.5зворот) та відповідь з ВОМІРМП УПРЕ ГУ ДМС в Одеській області №5188/34885 від 18.08.2026, згідно з якою відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 15). Спільного господарства сторони не ведуть.
Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.
Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, ураховуючи, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, на примирення не згодна, відповідач позовні вимоги визнав, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим, та порушуватиме інтереси сторін, суд доходить висновку, що вимога позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Згідно з ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті.
За таких обставин, з відповідача на користь позивачки має бути стягнуто 50 відсотків судового збору у розмірі 665,60 грн, інші 50 відсотків підлягають поверненню позивачці з державного бюджету.
Керуючись ст. 4, 13, 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 27 жовтня 2018 року Татарбунарським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 119 – розірвати. 
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , витрати зі сплати судового збору у розмірі 665,60 грн (шістсот шістдесят п`ять грн 60 к).
Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , з державного бюджету України судовий збір у розмірі 665,60 грн (шістсот шістдесят п`ять грн 60к. ), сплачений відповідно до квитанції № 36 від 06 серпня 2026 року в АТ «Ощадбанк». 
Апеляційна скарга на рішення суду подається у строк протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду, який відраховується з дати складання повного судового рішення.
Дата складення повного судового рішення 28 серпня 2026 року. 

Суддя В.О. Луцюк