Справа № 355/1855/26 
Провадження № 2/355/1489/26

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2026 року Баришівський районний суд Київської області
у складі: головуючого-судді      Чехова С.І.
за участю секретаря        Котенко Л.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Баришівка за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справі за позовом директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» Гедзь Ольги Віталіївни до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:
До суду звернувся представник позивача ТОВ «Фінпром Маркет» Гедзь О.В. з позовною заявою до ОСОБА_1 , у якій просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» заборгованість за договором кредиту № 6879916 в розмірі 27 594,00 гривень, з яких: - 7000,00 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 5386,50 гривень - сума заборгованості за процентами; - 1207,50 гривень - сума заборгованості за комісією; - 14000,00 гривень - сума заборгованості за пенею/неустойкою; - 0,00 гривень - сума заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування, а також стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінпром Маркет» суму сплаченого судового збору в розмірі 2662,40 гривень та витрати понесені на професійну правничу допомогу в розмірі 6 500,00 гривень.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 12 січня 2026 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (кредитодавець) та ОСОБА_1 (позичальник/відповідач) укладено договір про надання коштів у кредит № 6879916, умовами якого встановлено, що кредитодавець надає позичальнику кредит в розмірі 7 000,00 гривень строком на 360 днів (з 12 січня 2026 по 06 січня 2027 року), із (фіксованою) процентною ставкою у розмірі 0,95 % які нараховується щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 17,25% від суми наданого кредиту (що у грошовому виразі складає 1207,50 гривень). У разі порушення позичальником строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) нараховується неустойка в розмірі 350,00 гривень за кожен день понадстрокового користування. Договір кредиту підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису/одноразовий ідентифікатор 602488, що був надісланий на вказану відповідачем/позичальником електронну адресу - ІНФОРМАЦІЯ_1 ) у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Електронні підписи сторін зазначені в розділі реквізити сторін.
Кредитодавець на виконання умов кредитного договору № 6879916 від 12 січня 2026 року, виконав свої зобов`язання, зокрема передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 7000,00 гривень за посередництвом АТ «ЮНЕКС БАНК» в рамках договору про організацію переказу коштів на картки отримувачів № 3 від 21 березня 2024 року.
Як стверджує позивач, відповідач належним чином зобов`язання щодо повернення основної суми боргу за договором кредиту, заборгованості за процентами та інших нарахувань - не виконав ні перед кредитодавцем/первісним кредитором, ані перед позивачем/фактором - ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», що набуло право вимоги за договором кредиту № 6879916 на підставі договору факторингу.
Враховуючи викладені вище умови договору кредиту № 6879916 від 12 січня 2026 року та додаткової угоди, та здійснені відповідачем платежі в рахунок погашення заборгованості за договором кредиту, які складають - 0,00 гривень, заборгованість останнього за договором кредиту складає 27594,00 гривень (розрахунок заборгованості - додається), зокрема: 7000,00 гривень- сума заборгованості за основною сумою боргу; 5386,50 гривень- сума заборгованості за процентами; 1207,50 гривень - сума заборгованості за комісією; 14 000,00 гривень - сума заборгованості за пенею/неустойкою; 0,00 гривень - сума заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування.
ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» уклали договір факторингу № 25/02/26 від 25 лютого 2026 року, за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором кредиту № 6879916 від 12 січня 2026 року. Так, згідно п. 2.1.3. договору факторингу перехід від клієнта до фактора права вимоги відбувається в день підписання сторонами відповідного реєстру прав вимоги, після чого позивач/фактор стає кредитором по відношенню до боржників та набуває всіх прав щодо боржників в обсязі та на умовах, що існували на момент такого переходу (день підписання реєстру прав вимог). Підписаний сторонами Реєстр прав вимог в паперовому/електронному вигляді - є невід`ємною частиною цього договору та підтверджує факт переходу від клієнта/кредитодавця до фактора/позивача вимоги. Відповідно до Реєстру прав вимог № 7 від 20 травня 2026 року - кредитодавець/клієнт відступив фактору/позивачу право вимоги заборгованостей до боржників на умовах, передбачених договором факторингу № 25/02/26 від 25 лютого 2026 року, в тому числі до відповідача в сумі 27 594,00 гривень.
Представник позивача від ТОВ «Фінпром Маркет» до судового засідання не з`явився, однак у поданій 11 серпня 2026 року до суду заяві повідомив про можливість розгляду справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує просить задовольнити, проти постановлення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 до судового засідання не з`явився, був належно повідомлений про час, місце розгляду справи, а саме на 03 вересня 2026 року на 09 годину 45 хвилин, про що свідчить конверт зі зворотнім поштовим повідомленням, надісланий на адресу зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання відповідача, що повернувся до суду із проставленою на ньому відміткою «адресат відсутній».
У поданому до суду 28 серпня 2026 року відзиві на позовну заяву представник відповідача просила суд розглядати вищевказану позовну заяву без участі сторони відповідача.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідач ОСОБА_1 , скориставшись своїм правом, передбаченим ст. 178 ЦПК України, через свого представника - Захар`єву Я.В. - подав відзив на позовну заяву, у якому заперечив проти задоволення вимог позивача, що викладені в позовній заяві, з огляду на їх необґрунтованість та безпідставність. Свою позицію мотивує тим, що позивач не надав жодних доказів видачі кредитних коштів та наявності заборгованості у заявленому розмірі. Виписка по рахунку відповідача або будь - які інші платіжні документи відсутні. Лист за вих. № 21-11515 від 26 червня 2026 року також не є належними і достовірними доказами того факту, що відповідач дійсно отримав позику, і, відповідно, що договір позики є укладеним. Докази проведення даного платежу банківською установою відсутні. Крім того, дана довідка не містить ПІБ отримувача коштів, повного номеру картки, на яку нібито були перераховані кошти. Таким чином, встановити, належність даної картки відповідачу не вбачається можливим. Отже, позивачем на підтвердження своїх вимог не надано належних та допустимих доказів перерахування грошових коштів за кредитними договорами на користь відповідача, а також доказів наявності заборгованості саме в заявленому розмірі, які б відповідали вимогам процесуального закону, положенням статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, що затверджена постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 № 22 та Закону України «Про платіжні системи та перекази коштів України».
Щодо нарахування комісії у відзиві зазначено, що оскільки було встановлено плату за послуги кредитодавця, які за законом повинні надаватись безоплатно, умови щодо обов`язку позичальника сплачувати комісію за видачу кредиту у терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором, є нікчемними.
Представник відповідача у відзиві посилається на те, що заявлена позивачем до стягнення заборгованість за нарахованими процентами у розмірі 5386,50 гривень є значною, оскільки при сумі отриманого кредиту у розмірі 7 000,00 гривень сума нарахованих процентів фактично наближається до розміру самого кредиту. Такий розмір процентів створює для позичальника надмірне фінансове навантаження, суперечить принципам розумності, справедливості та добросовісності та свідчить про істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника як споживача фінансових послуг. Крім того, позивачем не надано належного та детального розрахунку заборгованості за процентами, з якого можливо було б встановити період їх нарахування, застосовану процентну ставку, кількість днів нарахування, базу нарахування та порядок формування заявленої до стягнення суми у розмірі 5386,50 гривень. За таких обставин неможливо перевірити правильність та обґрунтованість здійснених позивачем нарахувань, а заявлений розмір процентів не підтверджений належним розрахунком та доказами.
Згідно з п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Таким чином, представник відповідача стверджує, що позивачем не законно нараховано пеню/неустойку у розмірі 14 000,00 гривень.
Отже, представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
31 серпня 2026 року представник позивача подав відповідь на відзив, у якій просив позовні вимоги ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» задовольнити в повному обсязі. Вказує, що твердження представника відповідача щодо ненадання позивачем доказів перерахування коштів на картковий рахунок відповідача - не відповідає дійсності та спростовується матеріалами справи, оскільки в матеріалах справи містяться наступні документи, які підтверджують перерахування коштів на картковий рахунок відповідача: - довідка АТ «ЮНЕКС БАНК» про здійснення платіжної операції № 037416668844; - лист № 20/05/26-50967 від 20 травня 2026 року, виданий позикодавцем/ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», що підтверджує видачу/перерахування на банківську карту відповідача/клієнта онлайн-позики на підставі платіжної інструкції № 037416668844 від 12 січня 2026 року.
Оскільки, всі кошти за даними договорами надавались на особистий картковий рахунок вказаний відповідачем, то всі правовідносини між позичальником, кредитором та банком-еквайром регулюються Законом України «Про платіжні послуги» та Постановою НБУ № 705 від 05 листопада 2014 року «Про здійснення операцій з використанням спеціальних платіжних засобів», відповідно до положень якого вбачається, що документи за операціями з використанням платіжних інструментів мають статус первинного документа та можуть бути використані під час урегулювання спірних питань. (п.5 розділу VII зазначеної вище Постанови НБУ № 705 від 05.11.2014 р. вказано, що документи за операціями з використанням електронних платіжних засобів мають статус первинного документа та можуть бути використані під час урегулювання спірних питань).
Відповідно до пункту 2.2.8. договору встановлено комісію за надання кредиту 17.25% від суми наданого кредиту (що у грошовому виразі складає 1207,50 гривень). Згідно п. 6.2. договору за надання кредиту позичальник сплачує кредитодавцю комісію за надання кредиту, яка нараховується в день надання кредиту та підлягає сплаті позичальником відповідно до умов договору. Розмір комісії, яка нараховується за надання кредиту визначений п.п. 2.2.8. п. 2.2. договору. Отже, нарахування комісії за надання кредиту є правомірним та таким, що повністю відповідає умовам укладеного між сторонами договору. Вказана комісія прямо передбачена положеннями договору кредиту, з якими позичальник був належним чином ознайомлений, погодився при його укладенні та прийняв на себе обов`язок їх виконання.
Окремо представник позивача посилається на те, що відповідач/представник відповідача доказів на підтвердження або спростування позовних вимог позивача до відзиву не долучили (виписку із карткового рахунку відповідача, в якій відображено отримання/неотримання кредитних коштів, відповіді банку про не належність зазначеної у договорі карти відповідачу, контррозрахунок, тощо), а тому відзив ґрунтується на припущеннях та зводиться до незгоди з доказами позивача та їх оцінки, тоді як оцінка доказів є виключною компетенцією суду. (ст. 89 ЦПК України).
Дослідивши матеріали справи у повному обсязі, суд приходить до висновку про можливе часткове задоволення заявлених позовних вимог, оскільки:
Відповідно до положень ч. 1 ст. 2 ЦПК України слід, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).
Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.
Згідно з положеннями ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.
На підставі ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі.
Судом досліджено матеріали справи у повному обсязі, а саме:
Копію договору Кредитної лінії (Надійний) № 6879916 від 12 січня 2026 року (далі - договір), укладеного між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (кредитодавець) та ОСОБА_1 (позичальник), згідно п. 2.1 якого кредитодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти (кредит), на погоджений умовами договору строк (Строк кредиту), шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю таку ж суму грошових коштів, або достроково, та сплатити кредитодавцю плату (проценти) від суми кредиту та комісію за надання кредиту відповідно до умов цього договору.
Відповідно до п.п. 2.2.1-2.2.5 п. 2.2 договору встановлено такі параметри та умови кредиту: 2.2.1. сума кредиту 7000.00 гривень. Строк кредитування/строк договору 360 днів. Розмір першого обов`язкового платежу 1397,08 гривень. Період сплати мінімального обов`язкового платежу дорівнює строку сплати позичальником процентів за користування кредитом та частини комісії за надання кредиту та становить 20 календарних днів, що означає, що всі проценти за користування кредитом нараховані за 20 календарних днів користування, а також частина нарахованої комісії за надання кредиту, підлягають сплаті в останній з 20 днів користування. Кількість мінімальних обов`язкових платежів становить 17. Дата сплати першого обов`язкового платежу 31 січня 2026 року.
Підпунктом 2.2.8. п. 2.2 договору перебачено комісію за надання кредиту 17.25% від суми наданого кредиту (що у грошовому виразі складає 1207,50 гривень). Дата надання кредиту: 12 січня 2026 року; дата повернення кредиту: 06 січня 2027 року; процентна ставка/ день (фіксована): 0.95; орієнтовна загальна вартість кредиту: 32147.50 гривень; неустойка, грн./день: 350,00 гривень; загальні витрати за кредитом: 25147,50 гривень.
Орієнтовна реальна річна процентна ставка 3949.85%. Обчислення орієнтовної реальної річної процентної ставки та денної процентної ставки базується на припущенні, що Договір залишається дійсним протягом строку, визначеного п.п. 2.2.2. п. 2.2. Договору та що кредитодавець і позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі, а також на припущенні, що позичальник не буде здійснювати дострокового виконання умов договору, не буде збільшувати суму кредиту та не буде допускати порушення умов договору. Денна процентна ставка/день 0.998%. (п. 2.3 договору)
Відповідно до п. 2.5 договору максимальний кредитний ліміт, доступний для позичальника відповідно до умов цього договору, становить 7000,00 гривень. Даний ліміт є максимальною сумою коштів, яку кредитодавець може надати позичальнику в рамках цього договору на умовах повернення, сплати процентів, комісій за надання кредиту та інших передбачених договором платежів. Позичальник має право використовувати кошти в межах встановленого кредитного ліміту протягом строку дії договору.
Пунктом 6.13. договору передбачено, що у разі прострочення позичальником сплати першого обов`язкового платежу/мінімального обов`язкового платежу (що включають в себе нараховану комісію за надання кредиту та/або проценти за користування кредитом та/або сплати суми кредиту) на шістдесят другий календарний день, кредитодавець має право вимагати повне погашення кредиту, навіть якщо термін його виплати ще не настав. В такому разі позичальник зобов`язаний здійснити дострокове повне погашення заборгованості.
У розділі 11 договору під назвою «Юридичні адреси та реквізити сторін» вказані такі дані позичальника: телефон: НОМЕР_1 , e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 , номер електронного платіжного засобу: НОМЕР_2 .
Вказаний вище договір підписаний позичальником ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором: 602488 12 січня 2026 року. (а.с. 7 зворотна сторона - а.с. 9)
Копію Заявки-опитувальника клієнта ОСОБА_1 від 12 січня 2026 року, що містить його персональні дані, заповненням якої він надав згоду на отримання фінансового кредиту та копію інформаційного повідомлення, яким ОСОБА_1 підтвердив свою згоду на передачу інформації про укладення між ним та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» договору про споживчий кредит, його умови, стан виконання, наявність та розмір простроченої заборгованостей (розмір кредиту, процентів за користування кредитом, розмір комісії та інших платежів, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту), розмір неустойки та інших платежів, що стягуються в разі невиконання зобов`язання за договором про споживчий кредит або відповідно до законодавства України особам, вказаним в означеному повідомленні. Інформаційне повідомлення підписане ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором 12 січня 2026 року/ 602488. (а.с. 9 зворотна сторона).
Копію довідки про ідентифікацію за підписом директора ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», якою вказана юридична особа підтвердила, що клієнт ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , ідентифікований Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» шляхом використання одноразового ідентифікатора, що є аналогом електронного підпису відповідно до вимог законодавства України. Ідентифікація клієнта здійснювалась при укладенні договору № 6879916, одноразовий ідентифікатор: 602488, час відправки ідентифікатора позичальнику: 12 січня 2026 року, 18:10:01, номер телефону/електронна пошта, на яку було відправлено ідентифікатор: ІНФОРМАЦІЯ_2 . 03 квітня 2026 року з використанням вказаного вище засобу зв`язку ОСОБА_2 було направлено вимогу про повернення кредиту, строк виплати якого ще не настав. (а.с. 9 зворотна сторона)
Копію листа за підписом директора ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» В. Білана від 20 травня 2026 року, згідно з яким з метою надання вичерпної інформації щодо даних, які підтверджують видачу на банківські карти клієнтів онлайн-позик, право вимоги яких відступлено, означене товариство надало інформацію такого змісту: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , номер договору позики: 6879916, номер платежу: 037416668844. (а.с. 10)
Копію листа за підписом операційного директора АТ «Юнекс Банк» В. Махноносової за вих. № 21-11515 від 26 червня 2026 року, наданого у відповідь на лист директора ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» В. Білана № 27/05/26-23 від 27 травня 2026 року щодо уточнення інформації про проведення платежу згідно умов договору про організацію переказу коштів на картки отримувачів, відповідно до якого операція «Переказ на картку» за даними наведеними нижче, була проведена успішно: сума: 7 000,00 гривень; дата проведення операції: 12 січня 2026 року, 18:10; номер платіжної картки: НОМЕР_2 , статус операції: успішна; номер платежу: 037416668844. (а.с. 10).
Відповідно до копії розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за договором № 6879916 від 12 січня 2026 року, що наданий первісним кредитором - ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» - загальна заборгованість складає 27594,00 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту: 7000,00 гривень; заборгованість за відсотками: 5386,50 гривень; заборгованість за неустойкою: 14000,00 гривень; заборгованість комісією: 1207,50 гривень. (а.с. 7 зворотна сторона)
Копію розрахунку суми заборгованості ОСОБА_1 із зазначенням суми заборгованості, строку, за який провадиться стягнення та відміткою стягувача про непогашення заборгованості за договором позики № 6879916 від 12 січня 2026 року за період з 19 травня 2026 року по 22 червня 2026 року, складеного ТОВ «Фінпром Маркет», з якого слід, що загальна заборгованість за означеним договором становить 27 594,00 гривень, складовими якої є: заборгованість за тілом кредиту: 7 000,00 гривень; заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами: 5 386,50 гривень; заборгованість за нарахованою та несплаченою пенею: 14 000,00 гривень; заборгованість за нарахованою та несплаченою комісією: 1207,50 гривень. (а.с. 5)
Копію вимоги про повернення кредиту від 03 квітня 2026 року, згідно з якою у зв`язку із затримкою сплати ОСОБА_1 заборгованості за договором кредитної лінії (Надійний) від 12 січня 2026 року № 6879916 на понад два календарних місяці, ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (кредитодавець), керуючись умовами договору повідомило останнього про прострочення платежу/платежів та звернулося до ОСОБА_1 з вимогою повернення кредиту. (а.с. 13 зворотна сторона)
Копію договору факторингу № 25/02/26 від 25 лютого 2026 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» (фактор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (клієнт), відповідно до якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується прийняти такі права вимоги та передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна придбання) за відповідний реєстр за плату, у передбачений цим договором спосіб. (а.с. 10-11)
Згідно з п. 2.1 договору факторингу № 25/02/26 від 25 лютого 2026 року перехід від клієнта до фактора прав вимоги відбувається в наступному порядку: 2.1.1 клієнт формує та надає фактору інформацію згідно з реєстром прав вимоги, необхідну для оцінки заборгованостей боржників, шляхом направлення такої інформації на електронну пошту фактора за формою, погодженою сторонами у відповідному додатку до договору. 2.1.2 У випадку погодження такої інформації, фактор формує реєстр права вимоги та надсилає клієнту підписаний скан такого реєстру електронною поштою, а протягом наступного робочого дня - надсилає 2 (два) екземпляри підписаного реєстру в паперовому вигляді або у вигляді електронного документу, підписаного кваліфікованим електронним підписом уповноважених представників сторін у порядку, передбаченому цим договором за допомогою сервісу для обміну електронних документів «ВЧАСНО».
Копію реєстру прав вимоги № 7 від 20 травня 2026 року, складеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» (фактор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (клієнт), відповідно до якого клієнт відступає факторові право вимоги заборгованостей до боржників на умовах передбачених договором факторингу № 25/02/26 від 25 лютого 2026 року, згідно з означеним реєстром, де під номером 2050 вказаний боржник ОСОБА_1 , договір № 6879916 від 12 січня 2026 року, сума заборгованості разом: 27 594,00 гривень, складовими якої є: заборгованість за тілом кредиту: 7 000,00 гривень; заборгованість за процентами за користування кредитом: 5 386,50 гривень; неустойка: 14 000,00 гривень; комісія: 1207,50 гривень. (а.с. 11)
Копію платіжної інструкції кредитового переказу коштів № 850021653.1 від 26 травня 2026 року, з якої слід, що ТОВ «Фінпром Маркет» здійснило на користь ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» часткову оплату за договором факторингу №25/02/26 від 25 лютого 2026 року згідно з Реєстром прав вимог № 7 від 20 травня 2026 р. без ПДВ. (а.с. 11 зворотна сторона)
За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Як слід з ч.1 ст. 207 ЦК України, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Згідно п.п. 5, 6, 7 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» слід, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-комунікаційних систем.
Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до частини першої статті 181 ГК України господарський договір, як правило, існує в вигляді єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощеній формі шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами та іншими засобами електронної комунікації, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлення, якщо законом не встановлено спеціальні норми до форми та порядку укладення даного виду договорів.
Аналогічною правовою позицією є Постанова Верховного Суду №61-20799св19 у справі №561/77/19 від 16 грудня 2020 року щодо належності та законності підписання кредитних договорів за допомогою одноразового ідентифікатора та висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.
З викладеного, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).
За ч. 1 ст. 526 ЦК України слід, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Як слід з ст. 536 ЦК України, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.
У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України.)
Відповідно до пункту 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Згідно з пунктом 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Підпис одноразовим ідентифікатором є одним із видів електронних підписів.
У свою чергу, поняття «електронний підпис» визначається в чинному Законі України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за п. 15 ч. 1 ст. 1 якого електронний підпис - електронні дані, що додаються до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються підписувачем як підпис.
Отже, загалом електронний підпис не обов`язково має бути нанесений чи інакше вбудований у документ, який ним підписується, достатньо того, щоб він будь-яким способом додавався до підписуваного електронного документа або принаймні логічно з ним пов`язувався.
Такий висновок міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 лютого 2026 року у справі № 758/14925/23.
Враховуючи викладене вище, у суду не виникло сумніву про те, що первісний кредитор - ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» виконав вимоги закону, уклав з відповідачем договір Кредитної лінії (Надійний) № 6879916 від 12 січня 2026 року, керуючись Законом України «Про електронну комерцію». Відповідач у свою чергу, використовуючи своє право згідно укладеного договору, підписав його електронним підписом одноразовим ідентифікатором та отримав кредитні кошти, які використовував на власний розсуд.
З огляду на те, що договір № 6879916 від 12 січня 2026 рокує чинним і його умови недійсними у встановленому законом порядку не визнавалися, суд дійшов висновку, що сторони погодили усі істотні умови означеного договору, зокрема, щодо сплати процентів за користування кредитними коштами.
Підписавши кредитний договір, позичальник надав свою згоду на оплату усіх зазначених у ньому платежів (в тому числі процентів), які були визначені за взаємною згодою сторін та недійсними не визнані.
Незгода позичальника з умовами договору щодо нарахування та сплати процентів за користування коредитом за відсутності зауважень щодо змісту та умов договору під час його укладення та підписання за даних обставин не може бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості за кредитним договором.
Суд відхиляє доводи відповідача про те, що позивачем не долучено належних доказів надання відповідачу кредитних коштів, зважаючи на наступне.
Згідно з п. 29, 53 ч. 1 ст. Закону України «Про платіжні послуги» кредитовий переказ - платіжна операція з рахунку платника на підставі платіжної інструкції, наданої платником або надавачем послуг з ініціювання платіжних операцій, за умови отримання згоди платника на виконання платіжної операції, наданої надавачу платіжних послуг платника; переказ коштів без відкриття рахунку - платіжна послуга, що надається платнику з метою переказу коштів у готівковій чи безготівковій формі отримувачу або надавачу платіжних послуг, який діє від імені отримувача, під час якої надавач цієї послуги не використовує відкритий у нього рахунок платника та/або отримувача.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 6 Закону України Закону України «Про електронну комерцію» учасниками відносин у сфері електронної комерції є суб`єкти електронної комерції, постачальники послуг проміжного характеру в інформаційній сфері, органи державної влади та органи місцевого самоврядування в частині виконання ними функцій держави або місцевого самоврядування. Постачальниками послуг проміжного характеру в інформаційній сфері є постачальники електронних комунікаційних послуг, оператори послуг платіжної інфраструктури, реєстратори (адміністратори), що присвоюють мережеві ідентифікатори, та інші суб`єкти, що забезпечують передачу та зберігання інформації з використанням інформаційно-комунікаційних систем.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про електронну комерцію» сторони електронного правочину можуть користуватися послугами постачальників послуг проміжного характеру в інформаційній сфері.
Кредитодавець не є банківською установою, не відкриває позичальникам банківські рахунки та не випускає на ім`я позичальників банківські картки, тому перерахування кредитних коштів та зарахування платежу позичальнику ОСОБА_1 за кредитним договором була здійснена посередником на підставі відповідного договору з посередником за допомогою платіжної системи посередника, на підтвердження чого надано копію листа за підписом операційного директора АТ «Юнекс Банк» В. Махноносової про проведення платежу згідно умов договору про організацію переказу коштів на картки отримувачів: дата проведення операції: 12 січня 2026 року, 18:10; номер платіжної картки: НОМЕР_2 , статус операції: успішна; номер платежу: 037416668844; сума: 7 000,00 гривень.
У відзиві на позовну заяву відповідач та його представник вказують на те, що позивачем не надано належного та детального розрахунку заборгованості за процентами, з якого можливо було б встановити період їх нарахування, застосовану процентну ставку, кількість днів нарахування, базу нарахування та порядок формування заявленої до стягнення суми у розмірі 5386,50 гривень.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Такі дані встановлюються, зокрема, письмовими доказами, якими є документи, що містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (частина перша статті 95 ЦПК України).
Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».
Суд не погоджується з доводами відповідача шодо недоведеності заявленої позивачем до стягнення суми заборгованості з огляду на те, що наданий позивачем розрахунок заборгованості за договором підтверджує наявність такої заборгованості за кредитним договором у заявленому розмірі. Правильність означеного розрахунку відповідачем не спростовано, контррозрахунку заборгованості не надано.
Як слід за ст. 1077 ЦК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
За ст. 1078 ЦК України України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин),слід, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 512 ЦК України слід, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок:1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем);4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
З ст. 514 ЦК України слід, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст.611 ЦК України).
За положеннями частини 1 статті 1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Статтею 1052 даного Кодексу передбачено, що у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 
За ст.1082 ЦК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин),слід, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Згідно правової позиції Верховного Суду України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 «….боржник який не отримав повідомлення про передачу права вимоги інший особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору…..неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі».
Суд звертає увагу на те, що, заперечуючи факт надання позивачем йому коштів за договором, відповідач не надав доказів (зокрема, виписки з його карткового рахунку), які б спростовували факт зарахування коштів, а також не заявляв клопотань про витребування таких доказів судом.
10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.
Згідно з частиною 2 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Таким чином, включення до тексту кредитного договору підпункту 2.2.8. п. 2.2, яким передбачена комісія за надання кредиту 17.25% від суми наданого кредиту (що у грошовому виразі складає 1207,50 гривень) суд вважає таким, що відповідає вимогам діючого законодавства.
Передбачена означеним пунктом договору комісія є разовою платою саме за видачу кредиту, прямо передбачена договором і не пов`язана з обслуговуванням чи наданням інформації.
Закон України «Про споживче кредитування» не містить заборони на стягнення такої комісії як частини загальних витрат за кредитом (п. 4 ч. 1 ст. 1, ч. 2 ст. 8, ч. 1 ст. 12), включаючи комісії за надання, обслуговування та повернення кредиту.
Відповідач не довів, що послуги з видачі кредиту не надавалися, а незгода з умовою після підписання не є підставою для її недійсності (ст. 215 ЦК України).
У постанові Верховного Суду від 12 квітня 2022 року у справі № 756/6038/20 вказано, що «незгода позичальника з умовою договору про сплату комісії за ініціювання кредиту на стадії виконання, за відсутності зауважень щодо змісту та умов договору під час його укладення та підписання, не є підставою для визнання умов договору такими, що не підлягають виконанню».
Отже, сторона позивача, яка має право на господарську діяльність з надання фінансових послуг, отримавши право на витребування кредитних коштів в праві вимагати від відповідача ОСОБА_1 їх повернення. Відповідач не виконав укладений ним договір з кредитором, допустивши прострочення відповідних платежів за договором, що дало передбачене договором право кредитодавця вимагати від позичальника дострокового повернення кредитних коштів. З таких підстав позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача 7000,00 гривень - заборгованості за основною сумою боргу, 5386,50 гривень - суми заборгованості за процентами; 1207,50 гривень - заборгованості за комісією, всього: 13594,00 гривень, законні та підлягають задоволенню.
Стосовно стягнення з відповідача заборгованості за неустойкою у сумі 14 000,00 гривень, в цій частині суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.
Оскільки відповідно до Закону «2120-ІХ «Про внесення до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України» щодо дії норм на період воєнного стану «неустойка» (штрафи, пеня) та інші платежі, сплатити яких передбачені договором про споживчий кредит нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткові виконання) за таким договором підлягають списанню кредитодавцем.
Також у відповідності до цього закону у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк його припинення або скасування у разі прострочення за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком, або інших кредитодавців (позикодавців) позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 ЦК України а також від обов`язку сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штраф, пені) за таке прострочення.
Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідним договором, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за таким договором підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Крім того, позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6 500,00 гривень, надавши:
Копію договору № 11-05/26-ФП про надання правничої допомоги від 11 травня 2026 року, укладеного між адвокатом «Ткаченко Юлія Олегівна» та ТОВ «Фінпром Маркет» (а.с. 11 зворотна сторона - а.с. 12).
Копію витягу з Акту № 2ФП приймання-передачі наданої правничої допомоги від 12 червня 2026 року за договором про надання правничої допомоги № 11-05/26/ФП від 11 травня 2026 року, з якого слід, що відносно ОСОБА_1 адвокатом було надано ТОВ «Фінпром Маркет» послуги загальною вартістю 4500,00 гривень (а.с. 12 зворотна сторона).
Копію акту приймання-передачі справ на надання правничої допомоги - додатку № 1 до договору № 11-05/26/ФП від 11 травня 2026 року, за яким Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» (клієнт), з однієї сторони, та адвокат «Ткаченко Юлія Олегівна» на підставі договору про надання правничої допомоги № 11-05/26/ФП від 11 травня 2026 року підтверджують той факт, що клієнт передав, а адвокат прийняв на себе зобов`язання надати наступну правничу допомогу щодо таких справ: під номером 5682 вказано складання позовної заяви, представництво в суді, ОСОБА_1. (а.с. 13)
Копію платіжної інструкції кредитового переказу коштів № 850022336.1 від 12 червня 2026 року про сплату ТОВ «Фінпром Маркет» на користь Ткаченко Ю.О. 264000,00 гривень з призначенням платежу: «Оплата згідно акту №2-ФП приймання наданої правничої допомоги від 12 червня 2026 року за договором про надання правничої допомоги №11-05/26/ФП від 11 травня 2026 року без ПДВ». (а.с. 13)
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.
За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Враховуючи викладене вище, з огляду приписи ч. 2 ст. 141 ЦПК України, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6500,00 гривень.
Відповідно до ч.1 п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, слід, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, оскільки стороною позивача був сплачений судовий збір у сумі 2662,40 гривень, було задоволено частину позовних вимог, з 27594,00 гривень позовних вимог, задоволено 13594,00 гривень (13594,00х100): 27594,00=49,26 %, судовий збір 2662,40 гривень задоволено 49,26%, (2662,40х49,26%):100%= 1312,40 гривень.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2,4,12,13, 81, 89, 128, 141, 223, 229, 263-265 ЦПК України, ст. ст.6, 205, 207, 526,625,626, 628, 638,639,1048,1050,1052,1054, 1077, 1082 ЦК України, -

ВИРІШИВ:
Позовні вимоги директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» Гедзь Ольги Віталіївни до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» (код ЄДРПОУ: 43311346, місцезнаходження юридичної особи: 08205, місто Ірпінь, вулиця Садова, будинок 31/33, банківські реквізити НОМЕР_4 відкритий в АТ «ПУМБ», код банку-334851) суму заборгованості за договором кредиту №6879916 в розмірі 13594 (тринадцять тисяч п`ятсот дев`яносто чотири) гривень 00 копійок, з яких:
-7000 (сім тисяч) гривень 00 копійок, сума заборгованості за основною сумою боргу;
-5386 (п`ять тисяч триста вісімдесят шість) гривень 50 копійок, сума заборгованості за процентами;
-1207 (одна тисяча двісті сім) гривень 50 копійок, сума заборгованості за комісією.
В іншій частині заявлених позовних вимог 14000 (чотирнадцять тисяч) гривень 00 копійок, заявлених як заборгованість за пенею/неустойкою, відмовити за необґрунтованістю заявлених позовних вимог.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» (код ЄДРПОУ: 43311346, місцезнаходження юридичної особи: 08205, місто Ірпінь, вулиця Садова, будинок 31/33, банківські реквізити НОМЕР_4 відкритий в АТ «ПУМБ», код банку-334851) витрати понесені по сплаті судового збору під час подачі позовної заяви до суду у розмірі 1312 ( одна тисяча триста дванадцять) гривень 40 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» (код ЄДРПОУ: 43311346, місцезнаходження юридичної особи: 08205, місто Ірпінь, вулиця Садова, будинок 31/33, банківські реквізити НОМЕР_4 відкритий в АТ «ПУМБ», код банку-334851) витрати понесені на професійну правничу допомогу в розмірі 6500 (шість тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок.
На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів до Київського апеляційного суду.
Повний текст рішення виготовлено 07 вересня 2026 року .

Суддя Баришівського
районного суду       С. І. Чехов