_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 947/10646/26
Провадження № 2/947/3090/26
РІШЕННЯ
Іменем України

07.07.2026 м. Одеса

Суддя Київського районного суду м. Одеси Цирфа К.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, 

ВСТАНОВИВ :

У березні 2026 року до Київського районного суду м. Одеси із позовом звернувся ОСОБА_1 (далі також – позивач) до ОСОБА_2 (далі також – відповідачка) про розірвання укладеного між ними шлюбу.
Ухвалою суду від 20.03.2026 справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику учасників справи за наявними матеріалами.
Відзив до суду не надходив.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.
З позовної заяви та долучених документів випливає, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 12.11.2011 між  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище – ОСОБА_3 ) укладено шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1892 від 12.11.2011.
Після одруження подружжю визначено прізвища « ОСОБА_4 / ОСОБА_4 ».
У шлюбі в подружжя народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
З позовної заяви вбачається, що у позивача наразі відсутні будь-які почуття до відповідачки, їх шлюбний союз припинив своє існування та є формальним. Сторони спільного господарства не ведуть, спорів щодо розподілу спільного майна та визначення місця проживання дітей не мають. Примирення між ними неможливе.
Суд зазначає, що добровільність шлюбу є однією з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, що становить моральну основу шлюбу.
З урахуванням викладеного суд доходить до переконання, що подальше спільне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них та інтересам їх дітей. Подаючи позов до суду про розірвання шлюбу позивач висловив свою дійсну волю, отже відновлення шлюбних відносин не вбачається за можливе.
Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду (ч. 3 ст. 105 СК України). 
З огляду на викладене, суд уважає, що причини, які спонукали позивача звернутися з цим позовом про розірвання шлюбу є обґрунтованими, а подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам.
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України). 
На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 206, 265, 280-282 ЦПК України, ст. 110,111, 112, 113, 161, 180 СК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу– задовольнити.
2. Розірвати шлюб, укладений між  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище – ОСОБА_3 ), зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1892 від 12.11.2011.
Після розірвання шлюбу відповідачці залишити прізвище « ОСОБА_4 ». 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації:: АДРЕСА_1 );
Відповідачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ).

Суддя            К. А. Цирфа