Справа № 175/13341/26
Провадження № 3/175/5419/26

Постанова
 
Іменем України

 
14 вересня 2026 року суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Озерянська Ж.М., розглянувши матеріали, що надійшли із Відділення поліції №2 Дніпровського районного управління поліції №2 Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – НОМЕР_1 , що мешкає по АДРЕСА_1 ,
за ч.2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - 

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВБА №168570 від 21 липня 2026 року, 21 липня 2026 року близько 20-40 год. ОСОБА_1 знаходячись за адресою місця свого мешкання по АДРЕСА_1 умисно у присутності малолітньої доньки ОСОБА_2 погрожувала фізичною розправою, висловлювалась нецензурною лайкою, морально принижувала свою свекруху, з якою проживає ОСОБА_3 чим завдала шкоду психологічному здоров`ю дитини, вчинила домашнє насильство та скоїла правопорушення передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.
ОСОБА_1 про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, проте до суду не з`явилася, а тому неявку суд розцінює як затягування розгляду справи з метою закінчення строків притягнення особи до адміністративної відповідальності та на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП вважаю за необхідне розглянути справу у відсутність правопорушниці на підставі доказів наявних в матеріалах справи. 
Відповідно до ч.2 ст. 173-2 КУпАП відповідальність настає за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи. 
Водночас, суду не надано жодної інформації стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи, відносно якої вчинене домашнє насильство, зокрема відсутнє свідоцтво про народження дитини, а одна лише згадка у протоколі про адміністративне правопорушення про наявність «…малолітньої доньки ОСОБА_2 …» не становить підставу для складу вчинення інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення, через що обставини вчиненого правопорушення не відповідають диспозиції ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.
Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Оскільки суд повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності поза розумним сумнівом, вважаю, що за цим стандартом доказування не було доведено винуватість  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. 
Отже, враховуючи, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про відсутність в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КупАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Частиною 1 статті 40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення на цю особу адміністративного стягнення.
З огляду на те, що провадження по справі підлягає закриттю, судовий збір не сплачується. 
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 126, 247, 283-284 КУпАП, -
постановив:

 
Провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо  ОСОБА_1  за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв?язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду через місцевий суд.

Суддя Озерянська Ж.М.