Справа № 279/1948/26
РІШЕННЯ
іменем України

"16" липня 2026 р.     с-ще Ємільчине

Ємільчинський районний суд Житомирської області
в складі: головуючого – судді  Заполовського В.В.
за участю секретаря с/з   Лук`янчук Т.В.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, відповідно до вимог ст.247 ч.2 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

в с т а н о в и в:

Представник позивача звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 16279,52 грн., судовий збір в сумі 2662,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн.
Вимоги мотивує тим, що 13.01.2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання фінансового кредиту №19810-11/2024, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит в сумі 8572,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, які він зобов`язався повернути та сплатити проценти за користування кредитом.
12.10.2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» було укладено договір відступлення прав вимоги №20201012, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» відступило на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» право грошової вимоги до боржників, в тому числі і до ОСОБА_1 за кредитним договором №41517 від 13.01.2022 року.
Станом на дату подання позову заборгованість відповідача перед позивачем становить 16279,52 грн., з яких 8352,33 грн. заборгованість за тілом кредиту, 7697,19 грн. заборгованість за процентами, 230,00 грн. заборгованість за пенею. У зв`язку з цим позивач змушений звернутись до суду.
Ухвалою суду від 22 травня 2026 року по даній справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін.
Ухвала про відкриття провадження та матеріали справи були отримані відповідачем згідно з вимогами статей 190, 272 ЦПК України.
Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.
Матеріалами справи встановлено, що 13.01.2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» (Кредитодавець) та ОСОБА_1 (Позичальник) було укладено договір про споживчий кредит №41517, відповідно до умов якого кредитодавець надає позичальнику в кредит грошові кошти в сумі 8572,00 грн. в наступному порядку: у розмірі 6000,40 грн. на поточний рахунок/картку позичальника № НОМЕР_1 , який відкритий в ПАТ КБ «ПриватБанк»; у розмірі 2571,60 грн. на поточний рахунок ТДВ «Страхова компанія «Проксіма» з метою оплати позичальником страхових платежів.
Відповідно до п.п.3.1, 3.1.1, 3.1.2 Договору сторони домовились про наступні окремі умови Договору передбачені Графіком платежів, що подається в Додатку №2 та є невід`ємною частиною даного Договору: перебіг строку на який надається кредит розпочинається з моменту підписання цього Договору і перерахування коштів кредитодавцем та складає 36 тижні. Строк правомірного користування кредитом закінчується відповідно до Графіку платежів.
За користування кредитом позичальник сплачує кредитодавцю - 220,00% (процентів) річних від суми кредиту. Тип процентної ставки - фіксована. Проценти за користування кредитом нараховуються з дня наступного за днем отримання кредиту позичальником протягом строку кредиту, зазначеного в п. 3.1.1. даного Договору.
ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, перерахувавши 13.01.2020 року кошти в сумі 6000,40 грн., призначення платежу 5168742238104743, надання фінансового кредиту згідно кредитного договору №415517 від 13.01.2020 року.
12.10.2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» (Кредитор) та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (Новий кредитор) укладено договір відступлення прав вимоги №20201012, згідно умов якого кредитор (відступає) новому кредитору за плату, а новий кредитор приймає належні кредиторові права грошової вимоги до боржників вказаним у реєстрі боржників. 
Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №2021012 від 12.10.2020 року ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» відступило ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» право вимоги до боржників, в тому числі і до ОСОБА_1 за кредитним договором №41517 від 13.01.2020 року, загальна сума заборгованості за кредитом на момент відступлення права вимоги становить 16279,52 грн.
Згідно розрахунку заборгованості за кредитним №41517 від 13.01.2020 року заборгованість ОСОБА_1 станом на дату закінчення строку кредитування становить 16279,52 грн., з яких 8352,33 грн. заборгованість за тілом кредиту, 7697,19 грн. заборгованість за процентами, 230,00 грн. заборгованість за пенею. 
У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України). Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
Статтею 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно із ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч.1 ст.610, ч.1 ст.625 ЦК України).
Згідно із ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Також відповідно до положень ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно з статтею 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Частинами 1, 3 статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Основоположним принципом цивільного судочинства є принцип змагальності сторін, який закріплений положеннями статей 12, 81 ЦПК України, та полягає в тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Аналізуючи фактичні обставини справи, суд доходить висновку, що між сторонами склалися договірні правовідносини кредитний договір №41517 від 13.01.2020 року укладений між первісним кредитором та ОСОБА_1 . Сторони обумовили істотні умови договору як то розмір кредиту та суму відсотків, що підлягають сплаті за користування кредитними коштами, розмір пені, строк дії договору, тощо.
Також позивачем доведено виконання ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» своїх зобов`язань за договором №41517 від 13.01.2020 року щодо надання відповідачу кредитних коштів у розмірі, встановленому договором.
Відповідач неналежним чином виконував свої зобов`язання за кредитним договором, допустивши заборгованість. Таким чином, невиконання відповідачем своїх договірних зобов`язань порушує право позивача на своєчасне та в повному обсязі отримання грошових коштів, які були надані у кредит, а тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.
З відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума сплаченого ним при подачі позову судового збору.
Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн., суд зазначає наступне. 
Згідно з вимогами частин 1 та 3 (пункт 1) статті 133 та частин 1, 3 ст.137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
З аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано суду: копію договору про надання правничої допомоги №0107 від 01.07.2025 року, акт №706 наданих послуг від 09.03.2026 року, детальний опис робіт від 09.03.2026 року.
Зважаючи, що справа є малозначною, розглянута судом у спрощеному позовному провадженні, враховуючи конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд приходить до висновку про доцільність і необхідність відшкодування вартості професійної правничої допомоги у розмірі 3000 грн.
На підставі ст.ст.11, 212, 509, 525, 526, 549, 1054 ЦК України та керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 280-282, 354, 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» за реквізитами: код ЄДРПОУ 35234236, НОМЕР_3 , банк отримувача – АТ «Креді Агріколь Банк», МФО300614 місце реєстрації: 79018, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, заборгованість за кредитним договором №41517 від 13.01.2020 року в розмірі 16279 (шістнадцять тисяч двісті сімдесят дев`ять) грн. 00 коп., сплачений при подачі позовної заяви судовий збір в розмірі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн. 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 (три тисячі) грн. 00 коп.
В решті позовних вимог відмовити за безпідставністю.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя	  	В.  В.  Заполовський