ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ

вул. Коцюбинського, 2А, м. Ужгород, 88605, e-mail: inbox@zk.arbitr.gov.ua, вебадреса: http://zk.arbitr.gov.ua 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2026 р. м. Ужгород Справа № 907/911/23 (907/212/26) 

За первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС СИСТЕМ НВ», м. Іршава 
до відповідача – Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОПРОГРАМ», м. Черкаси
про стягнення суми 11.162.837,47 грн.

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОПРОГРАМ», м. Черкаси
до відповідача – товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛЕКТРОТРЕЙДІНГ ГРУП», м. Київ
та до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС СИСТЕМ НВ», м. Іршава
про визнання недійсним договору №26/1121 від 20.02.2026 про відступлення права вимоги

у межах справи №907/911/23
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС СИСТЕМ НВ", м. Іршава, (ідентифікаційний код: 44518634) 
про банкрутство

Суддя Ремецькі О.Ф.
За участю секретаря судового засідання Сінкіна Е.В.

За участі: згідно з протоколом судового засідання

в с т а н о в и в:
У провадженні Господарського суду Закарпатської області перебуває справа про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС СИСТЕМ НВ", м. Іршава, (ідентифікаційний код: 44518634). Розпорядником майна призначено судом арбітражного керуючого Череватого Любомира Богдановича, РНОКПП НОМЕР_1 , свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого №313 від 28.02.2013 р.
24.02.2026 р. через систему «Електронний суд» до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС СИСТЕМ НВ", м. Іршава, надійшла заява про забезпечення позову до подання позовної заяви у якій заявник просить суд до пред`явлення позову вжити заходи забезпечення позову шляхом: накладення арешту на грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОПРОГРАМ» (код в ЄДРПОУ: 44726633, місцезнаходження: 18002, Черкаська обл., м. Черкаси, б.Шевченка, буд. 205, офіс 600), що знаходяться на всіх банківських рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОПРОГРАМ» у межах ціни позову – 7 677 219, 76 грн. (сім мільйонів шістсот сімдесят сім тисяч двісті дев`ятнадцять грн. 76 коп.).
Ухвалою суду від 24.02.2026 задоволено заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС СИСТЕМ НВ", м. Іршава, (вх. №02.3.1-05/221/26 від 24.02.2026 р.) про вжиття заходів забезпечення позову. До набрання рішенням Господарського суду Закарпатської області у справі № 907/911/23 (907/212/26) законної сили вирішено накласти арешт на грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОПРОГРАМ» (код в ЄДРПОУ: 44726633, місцезнаходження: 18002, Черкаська обл., м. Черкаси, б.Шевченка, буд. 205, офіс 600), що знаходяться на всіх банківських рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОПРОГРАМ» у межах ціни позову – 7 677 219, 76 грн. (сім мільйонів шістсот сімдесят сім тисяч двісті дев`ятнадцять грн. 76 коп.).
02.03.2026 р. до Господарського суду Закарпатської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС СИСТЕМ НВ", м. Іршава до відповідача – Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОПРОГРАМ», м. Черкаси про стягнення суми 10 552 378, 04 грн.
Ухвалою суду від 04.03.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи № 907/911/23 (907/212/26) вирішено здійснювати у порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі № 907/911/23 (907/212/26) призначено на 07 квітня 2026 р.
20.03.2026 через систему «Електронний суд» до суду надійшов відзив Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОПРОГРАМ», м. Черкаси.
20.03.2026 до суду надійшла зустрічна позовна заява Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОПРОГРАМ», м. Черкаси до відповідача – Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС СИСТЕМ НВ», м. Іршава про визнання недійсним договору.
Ухвалою суду від 03.04.2026 зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОПРОГРАМ», м. Черкаси до відповідача – Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС СИСТЕМ НВ», м. Іршава про визнання недійсним договору залишено без руху.
24.03.2026 через систему «Електронний суд» до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС СИСТЕМ НВ», м. Іршава надійшла відповідь на відзив.
07.04.2026 через систему «Електронний суд» до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОПРОГРАМ», м. Черкаси надійшло клопотання про відкладення розгляду справи та заява про усунення недоліків зустрічної позовної заяви.
07.04.2026 через систему «Електронний суд» до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС СИСТЕМ НВ», м. Іршава надійшла заява про збільшення позовних вимог.
Представника позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС СИСТЕМ НВ», м. Іршава висловились по справі та з приводу заяви про збільшення позовних вимог. 
Представник відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОПРОГРАМ», м. Черкаси, підтримує подану заяву про усунення недоліків зустрічної позовної заяви та вказує про наявність підстав для відкладення підготовчого засідання з метою ознайомлення з матеріалами справи та надання заперечень з приводу збільшених позовних вимог.
Позивач у своїй заяві про збільшення позовних вимог просить суд стягнути з відповідача суму 11 162 837,47 грн.
Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 07.04.2026 враховуючи право сторони, передбачене статтею 46 ГПК України, та фактичну реалізацію такого права до закінчення підготовчого засідання, судом задоволено заяву від 07.04.2026 про збільшення розміру позовних вимог.
Також ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 07.04.2026 прийнято зустрічний позов Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОПРОГРАМ», м. Черкаси до відповідача 1 – Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛЕКТРОТРЕЙДІНГ ГРУП» та до відповідача 2 – Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС СИСТЕМ НВ», м. Іршава про визнання недійсним договору для спільного розгляду з первісним позовом в одному провадженні. Відкладено підготовче засідання на 30.04.2026.
09.04.2026 через систему «Електронний суд» до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС СИСТЕМ НВ", м. Іршава, надійшла заява про забезпечення позову, у якій заявник просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом: накладення арешту на грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОПРОГРАМ» (код в ЄДРПОУ: 44726633, місцезнаходження: 69068, Запорізька обл., місто Запоріжжя, пр.Моторобудівників, будинок 52), що знаходяться на всіх банківських рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОПРОГРАМ» на суму різниці між сумою яка заявлена позивачем до стягнення у даній справі №907/911/23 (907/212/26) та сумою коштів на які накладено арешт згідно ухвали Господарського суду Закарпатської області від 24.02.2026 р. у даній справі №907/911/23 (907/212/26), а саме, на суму в розмірі 3 485 617,71 грн. (три мільйони чотириста вісімдесят п`ять тисяч шістсот сімнадцять грн. 71 коп.).
Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 14.04.2026 заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС СИСТЕМ НВ", м. Іршава, (вх. №02.3.1-05/3265/26 від 09.04.2026 р.) про вжиття заходів забезпечення позову - задоволено. До набрання рішенням Господарського суду Закарпатської області у справі № 907/911/23 (907/212/26) законної сили накладено арешт на грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОПРОГРАМ» (код в ЄДРПОУ: 44726633, місцезнаходження: 18002, Черкаська обл., м. Черкаси, б.Шевченка, буд. 205, офіс 600), що знаходяться на всіх банківських рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОПРОГРАМ» на суму різниці між сумою яка заявлена позивачем до стягнення у даній справі №907/911/23 (907/212/26) та сумою коштів на які накладено арешт згідно ухвали Господарського суду Закарпатської області від 24.02.2026 р. у даній справі №907/911/23 (907/212/26), а саме на суму в розмірі 3 485 617,71 грн. (три мільйони чотириста вісімдесят п`ять тисяч шістсот сімнадцять грн. 71 коп.).
24.04.2026 ТОВ «БІЗНЕС СИСТЕМ НВ» подано суду через підсистему «Електронний Суд» відзив на зустрічну позовну заяву з доказами в його обгрунтування, яким заперечує стосовно заявлених позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на його обгрунтованість наявними у справі матеріалами.
29.04.2026 ТОВ «ЕНЕРГОПРОГРАМ» подано суду додаткові письмові пояснення стосовно заявлених позовних вимог за первісним позовом.
30.04.2026 до суду надійшла заява ТОВ «ЕНЕРГОПРОГРАМ» у порядку вимог ст. 50 ГПК України про залучення до участі у справі як третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача за зустрічним позовом, відповідача за первісним позовом – Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, м. Київ.
Також 30.04.2026 до суду надійшла відповідь на відзив за зустрічним позовом з доказами в його обгрунтування.
Ухвалою суду від 30.04.2026 відкладено підготовче засідання у справі та розгляд клопотання позивача за зустрічним позовом про залучення третьої особи на 08.05.2026.
05.05.2026 ТОВ «Бізнес Систем НВ» подано суду заперечення проти відповіді на відзив ТОВ «Енергопрограм» від 29.04.2026, письмових пояснень відповідача за первісним позовом та заяви ТОВ «Енергопрограм» про залучення третьої особи.
07.05.2026 ТОВ «ЕНЕРГОПРОГРАМ» подано суду додаткові письмові пояснення по суті клопотання про залучення третьої особи.
У ході судового засідання судом постановлено ухвалу про відмову у задоволенні клопотання ТОВ «ЕНЕРГОПРОГРАМ» про залучення до участі у справі за зустрічним позовом третьої особи.
Ухвалою суду від 08.05.2026 відкладено підготовче засідання у справі на 21.05.2026.
20.05.2026 до суду через підсистему Електронний Суд надійшли письмові пояснення ТОВ «ЕЛЕКТРОТРЕЙДІНГ ГРУП» щодо заявлених позовних вимог за зустрічним позовом, якими відповідач 2 просить суд у їх задоволенні відмовити у повному обсязі. Одночасно просить суд розгляд справи здійснювати за відсутності повноважного представника відповідача 2 за зустрічним позовом за наявними у справі матеріалами.
21.05.2026 ТОВ «ЕНЕРГОПРОГРАМ» подано суду додаткові письмові пояснення по суті заявлених позовних вимог за зустрічним позовом.
Представник позивача за первісним позовом заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, посилаючись на їх обгрунтованість наявними у справі матеріалами. Заперечує з приводу обгрунтованості вимог за зустрічним позовом з підстав, наведених у поданому суду відзиві та додатковому письмовому поясненні. Просить суд вирішити питання стосовно закриття підготовчого провадження у справі та призначення її до розгляду по суті.
Представник відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) заперечує з приводу обгрунтованості заявлених позовних вимог за первісним позовом з підстав, наведених у поданому суду відзиві. Заявлені позовні вимоги за зустрічним позовом просить суд задовольнити у повному обсязі, посилаючись на їх обгрунтованість наявними у справі матеріалами. Не заперечує стосовно закриття підготовчого провадження у справі та призначення її до розгляду по суті.
Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 21.05.2026 закрито підготовче провадження у справі та призначено до розгляду по суті на 11.06.2026.
11.06.2026 відповідачем за первісним позовом (позивачем за зустрічним позовом) подано суду клопотання про відкладення судового засідання у розгляді справи по суті у зв`язку зі станом здоров`я повноважного представника.
Ухвалою суду від 11.06.2026 відкладено розгляд справи по суті на 02 липня 2026 р. на 15:30 год.
29.06.2026 до суду через систему «Електронний суд» надійшли заяви представників Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОПРОГРАМ» про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції.
Ухвалою суду від 30.06.2026 задоволено заяви представників Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОПРОГРАМ» про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції. Засідання по справі № 907/911/23 (907/212/26) вирішено проводити в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС (https://vkz.court.gov.ua/site/login).
02.07.2026 р. в засіданні суду оголошено перерву до 21.07.2026 р.
21.07.2026 до суду надійшло клопотання представника відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) (вх.№02.3.1-02/7147/26) від 21.07.2026 р.) про витребування від Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛЕКТРОТРЕЙДІНГ ГРУП» Акту позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛЕКТРОТРЕЙДІНГ ГРУП», що проводиться на підставі постанови НКРЕКП від 14.04.2026 №556, а також про встановлення обставини, на який саме рахунок передбачена сплата грошових коштів за придбану електричну енергію згідно умов договору №БГ-23/0766 про участь у балансуючій групі від 03.07.2023 р. (на поточний чи зі спеціальним режимом використання) та про відкладення розгляду справи №907/911/23 (907/212/26) до отримання Акта позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛЕКТРОТРЕЙДІНГ ГРУП», що проводиться на підставі постанови НКРЕКП від 14.04.2026 №556.
У судове засідання від 21.07.2026 р. з`явились представники позивача за первісним позовом. Відповідач за первісним позовом (ТОВ «ЕНЕРГОПРОГРАМ») та відповідач 2 за зустрічним позовом (ТОВ «ЕЛЕКТРОТРЕЙДІНГ ГРУП») у вказане судове засідання не з`явились, явку уповноважених представників – не забезпечили.
Представники позивача за первісним позовом у судовому засіданні від 21.07.2026 р. усно заперечили проти задоволення клопотання відповідача за первісним позовом.
Розглянувши вказане клопотання представника відповідача за первісним позовом від, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для його задоволення з огляду на наступне.
Відповідно до ч.1 ст.81 ГПК України, учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.
Відповідач за первісним позовом заявив клопотання про витребування доказів від 20.07.2026 р. з пропуском встановленого ч.1 ст.81 ГПК України строку.
В обґрунтування причин неподання вказаного клопотання у встановлений строк, представник відповідача за первісним позовом стверджує, що раніше у ТОВ «ЕНЕРГОПРОГРАМ» не було можливості заявити відповідне клопотання, оскільки перевірку, за результатами якої має бути складено відповідний акт, ще не було розпочато.
Суд не погоджується з такими доводами відповідача за первісним позовом, оскільки, як станом на момент звернення відповідачем до суду з відзивом на первісний позов та із зустрічною позовною заявою, так і станом на 20.07.2026 р. акту позапланової виїзної перевірки ТОВ «ЕЛЕКТРОТРЕЙДІНГ ГРУП», що проводиться на підставі постанови НКРЕКП від 14.04.2026 №556 – складено не було.
А відповідно з моменту пропуску відповідачем за первісним позовом строку на звернення до суду з клопотанням про витребування доказів не змінились обставини зі зміною яких ТОВ «ЕНЕРГОПРОГРАМ» могло обґрунтовувати наявність підстав для звернення до суду з клопотанням про витребування доказу з пропуском встановленого ч.1 ст.81 ГПК України строку.
Відповідно до ч.2 ст.81 ГПК України, у клопотанні про витребування судом доказів повинно бути зазначено:
1) який доказ витребовується (крім клопотання про витребування судом групи однотипних документів як доказів);
2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати;
3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа;
4) заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу;
5) причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.
З наданого відповідачем за первісним позовом клопотання вбачається, що акту позапланової виїзної перевірки ТОВ «ЕЛЕКТРОТРЕЙДІНГ ГРУП», що проводиться на підставі постанови НКРЕКП від 14.04.2026 №556 станом на момент звернення з вказаним клопотання до суду та станом на дату його розгляду, ще не було складено, оскільки вказану перевірку заплановано провести до 30.07.2026 р.
Тобто, всупереч вимогам п.3 ч.2 ст.81 ГПК України, відповідач за первісним позовом не надав обґрунтування підстав з яких випливає, що вказаний акт наявний у ТОВ «ЕЛЕКТРОТРЕЙДІНГ ГРУП» та НКРЕКП. Навпаки, ТОВ «ЕНЕРГОПРОГРАМ» у заявленому клопотанні стверджує, що такого доказу станом на момент звернення до суду з даним клопотанням ще не існує, а відповідно відсутні підстави вважати, що даний доказ наявний у осіб в яких заявник просить його витребувати.
Також, заявник не зазначив у клопотанні від 20.07.2026 р. про заходи, яких ТОВ «ЕНЕРГОПРОГРАМ» вжило для отримання цього доказу самостійно, не надав доказів вжиття таких заходів, а також не зазначив причин неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.
Водночас, суд враховує, що відповідно до абз.3 п.7.8. глави 7 Порядку контролю за дотриманням ліцензіатами, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, законодавства у відповідних сферах та ліцензійних умов, затвердженого постановою НКРЕКП №428 від 14.06.2018 р., акт про результати перевірки разом із поясненнями та обґрунтуванням суб`єкта, діяльність якого перевірялася, підлягає оприлюдненню на офіційному вебсайті НКРЕКП до розгляду акта на засіданні НКРЕКП.
З наведеного вбачається, що акт позапланової виїзної перевірки ТОВ «ЕЛЕКТРОТРЕЙДІНГ ГРУП», що проводиться на підставі постанови НКРЕКП від 14.04.2026 №556 підлягає публікації у вільному доступі на вебсайті НКРЕКП.
Відтак, у разі якби вказаний акт про результати перевірки був складений станом на момент розгляду даної справи, відповідач за первісним позовом не був позбавлений можливості самостійно його отримати та заявити клопотання про його долучення до матеріалів даної господарської справи.
Разом з тим, всупереч п.2 ч.2 ст.81 ГПК України, відповідач за первісним позовом наводячи обґрунтування щодо обставин, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати, обмежився лише загальними твердженнями про те, що детальний опис наявності чи відсутності порушення вимог законодавства у сфері енергетики, що матиме значення для встановлення правомірності позовних вимог у Справі, буде міститись у Акті перевірки.
Проте, ТОВ «ЕНЕРГОПРОГРАМ» не навело у клопотанні від 20.07.2026 р., які саме обставини, що входять до предмету доказування в рамках первісного або зустрічного позову у даній справі може підтвердити або спростувати витребуваний доказ.
Отже, клопотання відповідача за первісним позовом від 20.07.2026 р. в частині витребування доказу суд залишає без задоволення.
В частині, що стосується прохання відповідача за первісним позовом до суду про встановлення обставини, на який саме рахунок передбачена сплата грошових коштів за придбану електричну енергію, яка викладена у прохальній частині клопотання від 20.07.2026 р. суд відмовляє в її задоволенні керуючись наступним.
Відповідно до ч.2 ст.76 ГПК України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно ч.2 ст.79 ГПК України, питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до п.5 ч.2 ст.182 ГПК України, у підготовчому засіданні суд: може роз`яснювати учасникам справи, які обставини входять до предмета доказування, які докази мають бути подані тим чи іншим учасником справи.
Згідно ч.1 ст.209 ГПК України, суд, заслухавши вступне слово учасників справи, з`ясовує обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та досліджує в порядку, визначеному в підготовчому засіданні у справі, докази, якими вони обґрунтовуються.
Отже, встановлення обставин, що входять до предмету доказування у справі здійснюється судом у встановленому судом та нормами ГПК України порядку за внутрішнім переконанням суду.
Норми ГПК України не передбачають наявності у сторін права заявляти клопотання про встановлення судом обставин справи, що свідчить про відсутність підстав для задоволення клопотання відповідача за первісним позовом від 20.07.2026 р. у вказаній частині.
Щодо прохання відповідача за первісним позовом про відкладення розгляду справи до отримання витребуваного доказу, суд зазначає, що оскільки судом було відмовлено у задоволенні клопотання від 20.07.2026 р. в частині, що стосується витребування акта позапланової виїзної перевірки ТОВ «ЕЛЕКТРОТРЕЙДІНГ ГРУП», що проводиться на підставі постанови НКРЕКП від 14.04.2026 №556, то за відсутності підстав визначених п.4 ч.2 ст.202 ГПК Украни, і в частині відкладення розгляду справи вказане клопотання теж не підлягає задоволенню.
Відповідно до п.п.1,2 ч.3 ст.202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 
- неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки;
- повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.
Враховуючи, що ТОВ «ЕНЕРГОПРОГРАМ» та його представники були належним чином повідомлення про судове засідання у даній справі, призначене на 21.07.2026 р. на 10:00 год., проте не з`явились у вказане судове засідання без поважних причин та без повідомлення причин неявки, а також беручи до уваги що неявка представників відповідача за первісним позовом у судове засідання в рамках розгляду справи по суті є повторною (перша неявка мала місце 11.06.2026 р.) та з огляду на те, що у судовому засіданні від 02.07.2026 р. представник ТОВ «ЕНЕРГОПРОГРАМ» виступив із вступним словом, суд констатував наявність підстав для подальшого розгляду даної господарської справи в судовому засіданні від 21.07.2026 р. без участі ТОВ «ЕНЕРГОПРОГРАМ» та його представників.
Окрім цього, суд враховує, що інший учасник справи – відповідач 2 за зустрічним позовом (ТОВ «ЕЛЕКТРОТРЕЙДІНГ ГРУП») у письмових поясненнях від 20.05.2026 р. виклав клопотання про розгляд даної справи за відсутності ТОВ «ЕЛЕКТРОТРЕЙДІНГ ГРУП» та його представника за наявними у справі матеріалами.
Позивач за первісним позовом заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, посилаючись на їх обґрунтованість наявними у справі матеріалами.
Вказує на те, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Електротрейдінг Груп» та ТОВ «ЕНЕРГОПРОГРАМ» було укладено договір про участь у балансуючій групі №БГ-23/0766 від 03.07.2023 р.
Водночас у Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОПРОГРАМ» виникла та рахується заборгованість перед ТОВ «Електротрейдінг Груп» в розмірі 11 162 837,47 грн. за розрахункові періоди січень – лютий 2026 р.
Разом з тим, за доводами позивача 20.02.2026 р. між ТОВ «ЕТГ» та ТОВ «Бізнес Систем НВ» було укладено договір про відступлення права вимоги №26/1121 від 20.02.2026 р. (в редакції додаткової угоди №2 від 06.04.2026 р.), згідно з п.1.1. якого, в порядку та на умовах визначених цим Договором, Первісний кредитор відступає, а Новий кредитор набуває право вимоги за Основним договором на суму заборгованості в розмірі 11 162 837,47 грн. (одинадцять мільйонів сто шістдесят дві тисячі вісімсот тридцять сім грн. 47 коп.) в т.ч. ПДВ 1 860 472, 91 грн. (далі також – «право вимоги»), яке виникло на підставі:
- акту №ВН-2026/01-44726633 від 31.01.2026 р. купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів згідно з Договором №БГ-23/0766 від 03.07.2023 р. про участь у балансуючій групі на суму: 2 290 599,05 грн.;
- акту №ВН-2026/02-44726633 від 28.02.2026 р. купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів згідно з Договором №БГ-23/0766 від 03.07.2023 р. про участь у балансуючій групі на суму: 8 872 238,42 грн
Відповідач за первісним позовом, Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОПРОГРАМ» заперечує проти задоволення позовних вимог Позивача за первісним позовом повністю з підстав наведених у відзиві, додаткових письмових поясненнях від 29.04.2026 р., додаткових письмових поясненнях по суті заявлених позовних вимог від 21.05.2026 р.
Відповідач за первісним позовом стверджує, що позивач за первісним позовом не може заявляти до ТОВ «ЕНЕРГОПРОГРАМ» вимоги про стягнення заборгованості, оскільки договір про відступлення права вимоги №26/1121 від 20.02.2026 р. на підставі якого ТОВ «БІЗНЕС СИСТЕМ НВ» набуло право вимоги до відповідача за первісним позовом суперечить вимогам чинного законодавства та є фіктивним.
Також, відповідач за первісним позовом зазначає, що внаслідок укладення договору про відступлення права вимоги №26/1121 від 20.02.2026 р., ТОВ «ЕНЕРГОПРОГРАМ» може виконати зобов`язання лише сплативши кошти на рахунок відмінний від поточного рахунку зі спеціальним режимом використання, що суперечить вимогам ст.75 ЗУ «Про ринок електричної енергії».
Позивач за зустрічним позовом у поданій зустрічній позовній заяві, відповіді на відзив на зустрічний позов від 30.04.2026 р., заявлені зустрічні позовні вимоги за зустрічним позовом просить суд задовольнити у повному обсязі, посилаючись на їх обґрунтованість наявними у справі матеріалами.
Стверджує, що договір про відступлення права вимоги №26/1121 від 20.02.2026 р. є фіктивним, оскільки укладений не з метою примноження фінансових активів боржника. Наводить посилання на інші господарські справи за участю ТОВ «БІЗНЕС СИСТЕМ НВ» де було укладено, а в подальшому розірвано договори про відступлення права вимоги між ТОВ «БІЗНЕС СИСТЕМ НВ» та ТОВ «ЕЛЕКТРОТРЕЙДІНГ ГРУП», що на думку позивача за зустрічним позовом, свідчить про те, що договір про відступлення права вимоги №26/1121 від 20.02.2026 р. укладений без мети реального настання наслідків його укладення.
Разом з тим, позивач за зустрічним позовом обґрунтовує заявлений позов, відсутністю в матеріалах даної господарської справи згоди комітету кредиторів на укладення договору про відступлення права вимоги №26/1121 від 20.02.2026 р., що є порушенням вимог абз. 6 ч. 7 ст. 44 КУзПБ, оскільки такий правочин є значним.
Також, позивач за зустрічним позовом зазначає про звернення до НКРЕКП зі скаргою на порушення ТОВ «ЕЛЕКТРОТРЕЙДІНГ ГРУП» норм ст.75 ЗУ «Про ринок електричної енергії», в тому числі, внаслідок укладення договору про відступлення права вимоги №26/1121 від 20.02.2026 р.
Окрім цього, позивач за зустрічним позовом наводить посилання на постанову НКРЕКП «Про проведення позапланової виїзної перевірки ТОВ «ЕЛЕКТРОТРЕЙДІНГ ГРУП» №556 від 14.04.2026 р., згідно з якою НКРЕКП прийняла рішення провести позапланову виїзну перевірку ТОВ «ЕЛЕКТРОТРЕЙДІНГ ГРУП». Також, позивач за зустрічним позовом долучив до матеріалів справи обґрунтування до прийняття вказаної постанови де зазначено, що в діях ТОВ «ЕЛЕКТРОТРЕЙДІНГ ГРУП» вбачаються ознаки порушення законодавства у сфері ринку електричної енергії.
Позивач за зустрічним позовом зазначає, що оскільки ст.75 ЗУ «Про ринок електричної енергії» передбачає можливість внесення покупцем електричної енергії плати за отриману електричну енергію виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання електропостачальника, а у ТОВ «ЕЛЕКТРОТРЕЙДІНГ ГРУП» наявна ліцензія з постачання електричної енергії споживачу, то розрахунки за договором про участь у балансуючій групі №БГ-23/0766 від 03.07.2023 р. можуть здійснюватись виключно на поточний рахунок ТОВ «ЕЛЕКТРОТРЕЙДІНГ ГРУП» із спеціальним режимом використання, що виключає можливість відступлення права вимоги за вказаним договором на користь ТОВ «БІЗНЕС СИСТЕМ НВ».
Відповідач 1 за зустрічним позовом, Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС СИСТЕМ НВ» заперечує проти задоволення зустрічних позовних вимог Позивача за зустрічним позовом повністю з підстав наведених у відзиві на зустрічний позов, запереченні від 05.05.2026 р. проти відповіді на відзив ТОВ «Енергопрограм».
Стверджує, що позивач за зустрічним позовом не довів обставин порушення його прав внаслідок укладення оспорюваного договору, що свідчить про те, що ТОВ «ЕНЕРГОПРОГРАМ» не є заінтересованою особою, яка має право звертатись до суду з позовом про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги №26/1121 від 20.02.2026 р.
Також, заперечує щодо доводів позивача за зустрічним позовом, посилаючись на те, що укладення та розірвання договорів про відступлення права вимоги, поданих у інших господарських справах було зумовлене конкретними обставинами інших справ та не має відношення до даної господарської справи.
Щодо тверджень позивача за зустрічним позовом про відсутність згоди комітету кредиторів на укладення договору про відступлення права вимоги №26/1121 від 20.02.2026 р., відповідач 1 за зустрічним позовом надав до суду разом із відзивом на зустрічний позов копію протоколу засідання комітету кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Систем НВ» №7/1 від 18.02.2026 р. де, як стверджує відповідач 1 за зустрічним позовом міститься згода комітету кредиторів на укладення зазначеного правочину.
Окрім цього, з приводу посилання позивача за зустрічним позовом на проведення НКРЕКП перевірки згідно постанови НКРЕКП №556 від 14.04.2026 р., відповідач 1 за зустрічним позовом стверджує, що сама по собі обставина проведення такої перевірки не є доказом наявності порушень законодавства при укладенні договору про відступлення права вимоги №26/1121 від 20.02.2026 р. та не є підставою для визнання вказаного договору недійсним.
Разом з тим, відповідач 1 за зустрічним позовом стверджує, що норми ч.2 ст.75 ЗУ «Про ринок електричної енергії» не поширюються на розрахунки між сторонами договору про участь у балансуючій групі №БГ-23/0766 від 03.07.2023 р., а відповідно – не є перешкодою для відступлення права вимоги за вказаним договором на користь відповідача 1 за зустрічним позовом, внаслідок укладення договору про відступлення права вимоги №26/1121 від 20.02.2026 р.
Відповідач 2 за зустрічним позовом - ТОВ «ЕЛЕКТРОТРЕЙДІНГ ГРУП» у письмових поясненнях від 20.05.2026 р. просив суд відмовити у задоволенні зустрічного позову у повному обсязі без наведення детального обґрунтування даної позиції у справі.
Арбітражний керуючий, в судове засідання не з`явився, свою позицію щодо первісного та зустрічного позову не зазначив.

Розглянувши подані матеріали, заслухавши повноважних представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та їх заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -
ВСТАНОВИВ:
Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Електротрейдінг Груп» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОПРОГРАМ» (далі - відповідач за первісним позовом) було укладено договір №БГ-23/0766 про участь у балансуючій групі від 03.07.2023 р. (далі – договір №БГ-23/0766 від 03.07.2023 р.).
01.10.2023 р. було укладено додаткову угоду №1 від 01.10.2023 р. до Договору про участь балансуючій групі №БГ-23/0766 від 03.07.2023 р. 
01.12.2023 р. договір №БГ-23/0766 від 03.07.2023 р. про участь у балансуючій групі від 03.07.2023 р. та додатки до нього було викладено у новій редакції відповідно до умов додаткової угоди №2 від 01.12.2023 р.
Також, між ТОВ «Електротрейдінг Груп» та ТОВ «Енергопрограм» було укладено додаткові угоди №3 від 07.01.2025 р., №4 від 20.01.2025 р., №5 від 01.07.2025 р., №6 від 01.08.2025 р., №7 від 21.01.2026 р. до договору БГ-23/0766 про участь у балансуючій групі від 03.07.2023 р. 
Відповідно до п.1.1. договору №БГ-23/0766 від 03.07.2023 р. (в редакції додаткової угоди №2), сторони об`єднались у БГ та визначили ТОВ «ЕТГ» - СВБ БГ.
Згідно з абз.4 преамбули договору №БГ-23/0766 від 03.07.2023 р., скорочення термінів: ОСП – оператор системи передачі; БГ – балансуюча група; СВБ - сторона, відповідальна за баланс; СУР/MMS – система управління ринком / Market Management System; розрахунковий період – одна година (шістдесят хвилин); розрахунковий місяць – календарний місяць (з першого по останнє число включно); ЕЕ – електрична енергія (в т.ч. для врегулювання небалансів); КЕП/УЕП - кваліфікований електронний підпис / удосконалений електронний підпис; ФГ – фінансова гарантія; Акт ФГ – акт надання послуг з адміністрування фінансової гарантії; Акт НБ – акт купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів за розрахунковий місяць; РДД – ринок двосторонніх договорів; РДН – ринок «на добу наперед»; ВДР – внутрішньодобовий ринок; АР – адміністратор розрахунків; АКО – адміністратор комерційного обліку; ЗЛЕП - загальна ліцензована електрична потужність Учасника у складі БГ, під якою розуміється сумарна встановлена потужність електрогенеруючого обладнання об`єктів електроенергетики ліцензіата (Учасника), на яких провадиться господарська діяльність з виробництва ЕЕ, що увійшло до складу БГ згідно з переліком, який зазначено у Додатку №3 до цього Договору.
Згідно п.1.2 Договору №БГ-23/0766 від 03.07.2023 р., за умовами цього Договору, СВБ зобов`язується: нести перед ОСП фінансову відповідальність за небаланси ЕЕ БГ, до складу якої увійшов Учасник; врегульовувати небаланси Учасника; здійснювати купівлю-продаж ЕЕ в обсязі небалансів, обумовлених учасниками БГ; надавати Учаснику послуги з адміністрування ФГ, а Учасник зобов`язується: нести фінансову відповідальність за свої небаланси ЕЕ перед СВБ; здійснювати купівлю-продаж у СВБ ЕЕ в обсязі своїх небалансів; оплачувати СВБ послуги з адміністрування ФГ. 
Відповідно до п.5.1 Договору №БГ-23/0766 від 03.07.2023 р. (в редакції ДУ №6 від 01.08.2025 р.), визначення вартості та обсягів небалансів здійснюється відповідно до Розділу 4 цього Договору з використанням даних, що містяться в системі управління ринком (MMS) станом на будь-яке число місяця, наступного за розрахунковим місяцем (за вибором СВБ), але не пізніше 18 числа (включно) такого місяця.
Згідно п.5.3. договору №БГ-23/0766 від 03.07.2023 р. (в редакції ДУ №6 від 01.08.2025 р.), не пізніше 18 числа (включно) місяця, наступного за розрахунковим місяцем, СВБ формує та надає Учаснику балансуючої групи підписаний зі своєї сторони Акт купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів за розрахунковий місяць. Кількість примірників Акту купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів залежить від форми їх підписання: на паперовому носії інформації – 2 примірники, у разі використання КЕП – 1 примірник.
Відповідно до п.5.4. договору №БГ-23/0766 від 03.07.2023 р., акт НБ є підставою для здійснення Сторонами розрахунків за придбану ЕЕ.

Згідно п.7.3. договору №БГ-23/0766 від 03.07.2023 р., учасник оплачує вартість ЕЕ на підставі Акту НБ протягом 3 (трьох) робочих днів з дати його направлення СВБ Учаснику в електронному вигляді, а якщо СВБ не здійснювала направлення такого акту в електронному вигляді - з дати його отримання Учасником на паперовому носії інформації.
12.02.2026 р. ТОВ «ЕТГ» було сформовано акт №ВН-2026/01-44726633 від 31.01.2026 р. купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів згідно з договором №БГ-23/0766 від 03.07.2023 р. про участь у балансуючій групі (далі також – акт №ВН-2026/01-44726633 від 31.01.2026 р.), згідно з п.1 якого СВБ продала, а Учасник БГ купив електричну енергію для врегулювання небалансів в обсягах та на загальну суму в розмірі 2 732 818,66 грн.
12.02.2026 р. між ТОВ «ЕТГ» та ТОВ «Енергопрограм» було складено акт зарахування зустрічних однорідних вимог №ВЗ-2026/01-44726633 від 12.02.2026 р., згідно з умовами якого сторони припинили взаємні зобов`язання, які виникли згідно акту №ВН-2026/01-44726633 від 31.01.2026 р. та умов договору №БГ-23/0766 від 03.07.2023 р. на суму в розмірі 439 138,67 грн.
30.03.2026 р. ТОВ «Електротрейдінг груп» було сформовано та направлено відповідачу у сервісі Вчасно акт коригування (врегулювання) №ВНк-2026/01-44726633 від 26.03.2026 р. купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів згідно з договором №БГ-23/0766 від 03.07.2023 р. про участь у балансуючій групі, відповідно до якого СВБ продала, а учасник БГ купив електричну енергію для врегулювання небалансів на загальну суму 2 729 737,72 грн. (обсяг та вартість врегулювання – (мінус) 3 080,94 грн.).
Тобто, сума заборгованості відповідача за первісним позовом за розрахунковий період січень 2026 р. згідно акту №ВН-2026/01-44726633 від 31.01.2026 р. та умов договору №БГ-23/0766 від 03.07.2023 р. становить 2 290 599,05 грн.
Відповідно до п.5.11 договору №БГ-23/0766 від 03.07.2023 р., СВБ постійно здійснює моніторинг поточного обсягу небалансів Учасника. Якщо вартість негативного небалансу Учасника у будь-який момент розрахункового місяця перевищуватиме 1 000 000,00 грн. (один мільйон гривень) з урахуванням ПДВ, СВБ має право направити Учаснику рахунок на оплату вартості ЕЕ з метою врегулювання такого небалансу. Зазначений рахунок підлягає оплаті Учасником протягом 2 (двох) робочих днів з дати його направлення СВБ Учаснику в електронному вигляді, а якщо СВБ не здійснювала направлення такого рахунку в електронному вигляді - з дати його отримання Учасником на паперовому носії інформації.
Згідно п.5.12. договору №БГ-23/0766 від 03.07.2023 р., отримані згідно п.5.11. Договору СВБ від Учасника грошові кошти, є попередньою оплатою вартості ЕЕ за відповідний розрахунковий місяць.
Тобто, заборгованість відповідача за первісним позовом згідно рахунку виставленого у порядку п.5.11 договору №БГ-23/0766 від 03.07.2023 р., що виникла через небаланси електричної енергії у відповідному розрахунковому місяці, є заборгованістю з попередньої оплати вартості небалансів електричної енергії за такий розрахунковий місяць.
У зв`язку із перевищенням вартості негативного небалансу ТОВ «ЕНЕРГОПРОГРАМ» в рамках балансуючої групи ТОВ «ЕЛЕКТРОТРЕЙДІНГ ГРУП» на суму понад 1 000 000, 00 грн. в межах розрахункового періоду лютий 2026 р., ТОВ «ЕЛЕКТРОТРЕЙДІНГ ГРУП» за результатом моніторингу поточного обсягу небалансів ТОВ «ЕНЕРГОПРОГРАМ» в порядку п.5.11. договору №БГ-23/0766 від 03.07.2023 р. виставило відповідачу за первісним позовом наступні рахунки:
- рахунок на оплату № ВНд1- 26/02-44726633 від 03.02.2026 р. на суму 1 081 888,26 грн. (направлений відповідачу за первісним позовом - 03.02.2026 р., кінцевий строк оплати - 05.02.2026 р.);
- рахунок на оплату №ВНд1 -26/02-44726633 від 05.02.2026 р. на суму 2 343 290,02 грн. (направлений відповідачу за первісним позовом - 05.02.2026 р., кінцевий строк оплати - 09.02.2026 р.);
- рахунок на оплату №ВНд1-26/02-44726633 від 09.02.2026 р. на суму 4 199 529,17 грн. (направлений відповідачу за первісним позовом - 09.02.2026 р., кінцевий строк оплати - 11.02.2026 р.);
- рахунок на оплату №ВНд1-26/02-44726633 від 10.02.2026 р. на суму 1 055 727,96 грн. (направлений відповідачу за первісним позовом – 10.02.2026 р., кінцевий строк оплати - 12.02.2026 р.);
- рахунок на оплату №ВНд1-26/02-44726633 від 11.02.2026 р. на суму 1 208 961,30 грн. (направлений відповідачу за первісним позовом - 11.02.2026 р., кінцевий строк оплати - 13.02.2026 р.);
- рахунок на оплату №ВНд1-26/02-44726633 від 12.02.2026 р. на суму 1 083 161,48 грн. (направлений відповідачу за первісним позовом - 12.02.2026 р., кінцевий строк оплати - 16.02.2026 р.);
- рахунок на оплату №ВНд2-26/02-44726633 від 13.02.2026 р. на суму 1 161 251,16 грн. (направлений відповідачу за первісним позовом - 13.02.2026 р., кінцевий строк оплати - 17.02.2026 р.);
- рахунок на оплату №ВНд2-26/02-44726633 від 14.02.2026 р. на суму 1 380 336,73 грн. (направлений відповідачу за первісним позовом - 14.02.2026 р., кінцевий строк оплати - 18.02.2026 р.);
- рахунок на оплату №ВНд2-26/02-44726633 від 15.02.2026 р. на суму 1 322 528,65 грн. (направлений відповідачу за первісним позовом - 15.02.2026 р., кінцевий строк оплати - 18.02.2026 р.);
- рахунок на оплату №ВНд2- 26/02-44726633 від 17.02.2026 р. на суму 1 908 753,30 грн. (направлений відповідачу за первісним позовом - 17.02.2026 р., кінцевий строк оплати - 19.02.2026 р.);
- рахунок на оплату №ВНд2- 26/02-44726633 від 19.02.2026 р. на суму 1 744 476,92 грн. (направлений відповідачу за первісним позовом - 19.02.2026 р., кінцевий строк оплати - 23.02.2026 р.);
- рахунок на оплату № ВНд2-26/02-44726633 від 20.02.2026 р. на суму 1 130 681,36 грн. (направлений відповідачу за первісним позовом - 20.02.2026 р., кінцевий строк оплати - 24.02.2026 р.). 
Згідно п.5.3. договору №БГ-23/0766 від 03.07.2023 р. (в редакції ДУ №6 від 01.08.2025 р.), не пізніше 18 числа (включно) місяця, наступного за розрахунковим місяцем, СВБ формує та надає Учаснику балансуючої групи підписаний зі своєї сторони Акт купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів за розрахунковий місяць. Кількість примірників Акту купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів залежить від форми їх підписання: на паперовому носії інформації – 2 примірники, у разі використання КЕП – 1 примірник.
Відповідно до п.5.4. договору №БГ-23/0766 від 03.07.2023 р., акт НБ є підставою для здійснення Сторонами розрахунків за придбану ЕЕ.
Згідно п.7.3. договору №БГ-23/0766 від 03.07.2023 р., учасник оплачує вартість ЕЕ на підставі Акту НБ протягом 3 (трьох) робочих днів з дати його направлення СВБ Учаснику в електронному вигляді, а якщо СВБ не здійснювала направлення такого акту в електронному вигляді - з дати його отримання Учасником на паперовому носії інформації.
12.03.2026 р. ТОВ «Електротрейдінг Груп» було підписано та направлено відповідачу за первісним позовом акт №ВН-2026/02-44726633 від 28.02.2026 р. купівлі - продажу електричної енергії для врегулювання небалансів згідно з Договором №БГ-23/0766 від 03.07.2023 р. про участь у балансуючій групі, згідно з п.1 якого за розрахунковий період лютий 2026 р. СВБ продала, а Учасник БГ купив електричну енергію для врегулювання небалансів в обсягах та на загальну суму в розмірі 20 234 126,68 грн. 
Як вбачається з протоколу підпису КЕП, акт №ВН-2026/02-44726633 від 28.02.2026 р. купівлі - продажу електричної енергії для врегулювання небалансів згідно з Договором №БГ-23/0766 від 03.07.2023 р. про участь у балансуючій групі був відправлений ТОВ «ЕТГ» у сервісі Вчасно 12.03.2026 р., таким чином, останнім днем оплати відповідачем вартості послуг згідно акту №ВН-2026/02-44726633 від 28.02.2026 р. та умов договору №БГ-23/0766 від 03.07.2023 р. було 17.03.2026 р. 
Згідно платіжних інструкцій, копії яких було додано позивачем за первісним позовом до позовної заяви, відповідачем за первісним позовом за розрахунковий період лютий 2026 р. було сплачено в якості попередньої оплати вартості електричної енергії кошти в сумі 11 361 888,26 грн. (одинадцять мільйонів триста шістдесят одна тисяча вісімсот вісімдесят вісім грн. 26 коп.).
Тобто, сума заборгованості відповідача за первісним позовом за розрахунковий період лютий 2026 р. згідно акту №ВН-2026/02-44726633 від 28.02.2026 р. та умов договору №БГ-23/0766 від 03.07.2023 р. становить 8 872 238,42 грн.
20.02.2026 р. між ТОВ «ЕТГ» та ТОВ «Бізнес Систем НВ» було укладено договір про відступлення права вимоги №26/1121 від 20.02.2026 р., згідно з п.1.1. якого, в порядку та на умовах визначених цим Договором, Первісний кредитор відступає, а Новий кредитор набуває право вимоги за Основним договором на суму вимоги в розмірі 10 552 378,04 грн. (десять мільйонів п`ятсот п`ятдесят дві тисячі триста сімдесят вісім грн. 04 коп.) в т.ч. ПДВ 1 758 729,67 грн. (далі також – «право вимоги»), яка виникла на підставі акту №ВН-2026/01-44726633 купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів згідно з Договором №БГ-23/0766 від 03.07.2023 р. про участь у балансуючій групі, та наступних рахунків на оплату електричної енергії для врегулювання небалансів, згідно з договором №БГ-23/0766 від 03.07.2023 р. про участь у балансуючій групі а саме: - №ВНд1-26/02-44726633 від 03.02.2026 р.;- №ВНд1-26/02-44726633 від 05.02.2026 р.;- №ВНд1-26/02-44726633 від 09.02.2026 р.; - №ВНд1-26/02-44726633 від 10.02.2026 р.; - №ВНд1-26/02-44726633 від 11.02.2026 р.; -№ВНд1-26/02-44726633 від 12.02.2026 р.; - №ВНд2-26/02-44726633 від 13.02.2026 р.; - №ВНд2-26/02-44726633 від 14.02.2026 р.; -№ВНд2-26/02-44726633 від 15.02.2026 р.; - №ВНд2-26/02-44726633 від 17.02.2026 р.; - №ВНд2-26/02-44726633 від 19.02.2026 р.; - №ВНд2-26/02-44726633 від 20.02.2026 р.;
Відповідно до п.1.2. договору про відступлення права вимоги №26/1121 від 20.02.2026 р., під Основним договором Сторони розуміють договір №БГ-23/0766 про участь в балансуючій групі від 03.07.2023 р. укладений між Первісним кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОПРОГРАМ» (код в ЄДРПОУ: 44726633) (надалі також – «Боржник»). 
06.04.2026 р. між ТОВ «ЕЛЕКТРОТРЕЙДІНГ ГРУП» та ТОВ «БІЗНЕС СИСТЕМ НВ» було укладено додаткову угоду №2 до Договору №26/1121 про відступлення права вимоги від 20.02.2026 р., у відповідності до умов якої, сторони домовилися внести зміни до п.1.1 Договору №26/1121 від 20.02.2026 р. про відступлення права вимоги, виклавши його в наступній редакції: « 1.1. В порядку та на умовах визначених цим Договором, Первісний кредитор відступає, а Новий кредитор набуває право вимоги за Основним договором на суму заборгованості в розмірі 11 162 837,47 грн. (одинадцять мільйонів сто шістдесят дві тисячі вісімсот тридцять сім грн. 47 коп.) в т.ч. ПДВ 1 860 472, 91 грн. (далі також – «право вимоги»), яке виникло на підставі:
- акту №ВН-2026/01-44726633 від 31.01.2026 р. купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів згідно з Договором №БГ-23/0766 від 03.07.2023 р. про участь у балансуючій групі на суму: 2 290 599,05 грн.;
- акту №ВН-2026/02-44726633 від 28.02.2026 р. купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів згідно з Договором №БГ-23/0766 від 03.07.2023 р. про участь у балансуючій групі на суму: 8 872 238,42 грн.».
А відтак, станом на сьогодні право вимоги про сплату 11 162 837,47 грн. згідно акту №ВН-2026/01-44726633 від 31.01.2026 р. за розрахунковий період січень 2026 р., згідно акту №ВН-2026/02-44726633 від 28.02.2026 р. за розрахунковий період лютий 2026 р. в рамках Договору №БГ-23/0766 від 03.07.2023 р. про участь у балансуючій групі наявне у позивача за первісним позовом ТОВ «Бізнес Систем НВ.
З огляду на наведене позивач вважає, що сума заборгованості відповідача за первісним позовом перед позивачем за первісним позовом згідно договору про участь у балансуючій групі №БГ-23/0766 від 03.07.2023 р. становить 11 162 837,47 грн., що і стало приводом звернення позивача за первісним позовом до суду. 
Відповідач за первісним позовом ТОВ «ЕНЕРГОПРОГРАМ» згідно поданого відзиву на позовну заяву від 19.03.2026 р., додаткових письмових поясненнях від 29.04.2026 р., додаткових письмових поясненнях по суті заявлених позовних вимог від 21.05.2026 р. заперечує проти задоволення позовних вимог позивача за первісним позовом повністю.
Відповідач за первісним позовом, посилаючись на ст.44 КУзПБ, зазначає, що метою укладення ТОВ «БІЗНЕС СИСТЕМ НВ» договорів може бути тільки збереження та примноження активів боржника у справі про банкрутство №907/911/23, яким є ТОВ «БІЗНЕС СИСТЕМ НВ».
В той же час, на думку відповідача за первісним позовом, договір про відступлення права вимоги №26/1121 від 20.02.2026 р. вказаній меті суперечить.
В обґрунтування зазначеного, ТОВ «ЕНЕРГОПРОГРАМ» наводить хронологію дій щодо укладення та розірвання договорів про відступлення права вимоги між ТОВ «БІЗНЕС СИСТЕМ НВ» та ТОВ «ЕЛЕКТРОТРЕЙДІНГ ГРУП» в рамках справ №907/911/23 (907/1026/25) та №907/911/23 (907/1103/23) та стверджує, що договори про відступлення права вимоги у зазначених справах укладались без будь-якого реального настання правових наслідків, а отже і договір про відступлення права вимоги №26/1121 від 20.02.2026 р. наданий у вказаній справі № 907/911/23 (907/212/26) теж є фіктивним.
Також, відповідач за первісним позовом зазначає, що з аналізу фінансових показників ТОВ «БІЗНЕС СИСТЕМ НВ», які наявні у вільному доступі, вбачається, що договір про відступлення права вимоги №26/1121 від 20.02.2026 р. є значним правочином для ТОВ «БІЗНЕС СИСТЕМ НВ», а отже позивач за первісним позовом повинен був отримати згоду комітету кредиторів на укладення даного договору. 
Проте, як вказує відповідач за первісним позовом в матеріалах справи відсутня така згода комітету кредиторів, що вказує на відсутність у позивача за первісним позовом підстав для звернення до суду із позовом про стягнення заборгованості з ТОВ «ЕНЕРГОПРОГРАМ».
Аналогічні твердження наведені позивачем за зустрічним позовом і в обґрунтування підстав для визнання недійсним договору про відступлення права вимоги у зустрічній позовній заяві у даній справі. 
У письмових поясненнях від 29.04.2026 р. відповідач за первісним позовом, також, стверджує, що відповідно до ч. 2 ст. 75 Закону України «Про ринок електричної енергії» покупці електричної енергії, які купують електричну енергію в електропостачальників, вносять плату за отриману електричну енергію виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання електропостачальника в одному з уповноважених банків.
Постановою НКРЕКП від 10 липня 2018 р. № 684 ТОВ «ЕЛЕКТРОТРЕЙДІНГ ГРУП» видано ліцензію з постачання електричної енергії споживачу (зазначена інформація є публічною), відтак ТОВ «ЕЛЕКТРОТРЕЙДІНГ ГРУП» має статус постачальника електричної енергії.
За правовою природою договір про участь в балансуючій групі є різновидом договору купівлі-продажу електричної енергії.
У зв`язку із вищезазначеним не дотримана вимога ч. 2 ст. 75 Закону України «Про ринок електричної енергії» щодо розрахунків сторін за договором про участь в балансуючій групі виключно через поточний рахунок із спеціальним режимом використання.
Натомість, Договір №БГ-23/0766 від 03.07.2023 р. в частині реквізитів сторін містить лише звичайні поточні рахунки ТОВ «ЕЛЕКТРОТРЕЙДІНГ ГРУП», в той час коли реквізити ТОВ «ЕНЕРГОПРОГРАМ» містять поточний рахунок із спеціальним режимом використання.
Як стверджує відповідач за первісним позовом, виконання ТОВ «ЕНЕРГОПРОГРАМ» зобов`язань на інші, ніж вказані у Договорі №БГ-23/0766 від 03.07.2023 р. рахунки, мало б наслідком неналежне виконання зобов`язань.
Окрім цього, відповідач за первісним позовом наводить посилання на постанову НКРЕКП № 556 від 14.04.2026 «Про проведення позапланової виїзної перевірки ТОВ «ЕЛЕКТРОТРЕЙДІНГ ГРУП», вирішено провести позапланову виїзну перевірку ТОВ «ЕЛЕКТРОТРЕЙДІНГ ГРУП».
Також, ТОВ «ЕНЕРГОПРОГРАМ» надало до суду обґрунтування до проєкту Постанови НКРЕКП № 556 від 14.04.2026 «Про проведення позапланової виїзної перевірки ТОВ «ЕЛЕКТРОТРЕЙДІНГ ГРУП», в якому зазначено, що НКРЕКП вбачає в діях ТОВ «ЕЛЕКТРОТРЕЙДІНГ ГРУП» ознаки порушень підпункту 27 пункту 2.2 глави 2 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу, затверджених постановою НКРЕКП від 27.12.2017 № 1469 та статей 3 та 75 Закону України «Про ринок електричної енергії».
Разом з тим, у письмових поясненнях від 21.05.2026 р. відповідач за первісним позовом зазначив, що вимоги ТОВ «ЕЛЕКТРОТРЕЙДІНГ ГРУП» про здійснення платежу не є належно сформульованими і обов`язок сплати у відповідача за первісним позовом в рамках договору №БГ-23/0766 від 03.07.2023 р. не виник.
З огляду на вищезазначене, відповідач за первісним позовом стверджує, що в даному випадку має місце прострочення кредитора, а відтак, оскільки у відповідача за первісним позовом відсутній обов`язок про сплату боргу на користь ТОВ «ЕЛЕКТРОТРЕЙДІНГ ГРУП», то і на користь ТОВ «БІЗНЕС СИСТЕМ НВ», якому таке право вимоги було передано, відповідач за первісним позовом не боргує жодної суми.
У відповіді на відзив на первісний позов позивач за первісним позовом зазначає, що оскільки договір про відступлення права вимоги №26/1121 від 20.02.2026 р. станом на момент розгляду даної справи не був визнаний недійсним у встановленому законом порядку, даний договір є дійсним в силу вимог ч.1 ст.204 Цивільного кодексу України, а отже твердження відповідача за первісним позовом щодо фіктивності даного договору є голослівними.
Також, ТОВ «БІЗНЕС СИСТЕМ НВ» стверджує, що відповідач за первісним позовом не надав належного обґрунтування підстав з який він дійшов до висновку про відсутність позитивного фінансового результату для позивача за первісним позовом, внаслідок укладення договору про відступлення права вимоги №26/1121 від 20.02.2026 р.
Щодо посилання відповідачем за первісним позовом на укладення та розірвання договорів про відступлення права вимоги в рамках справ №907/911/23 (907/1026/25) та №907/911/23 (907/1103/23) позивач за первісним позовом стверджує, що на момент укладення вказаних договорів про відступлення права вимоги, ТОВ «БІЗНЕС СИСТЕМ НВ» не володіло інформацією щодо неплатоспроможності боржників, право вимоги до яких було відступлене на ТОВ «БІЗНЕС СИСТЕМ НВ» і саме після встановлення обставини відсутності грошових коштів на банківських рахунках ТОВ «НАП-КОМ`ЮНІТІ ТРЕЙДІНГ» та ТОВ «ЕНЕРГЕТИЧНЕ ПАРТНЕРСТВО», позивач за первісним позовом, виходячи з принципу економічної доцільності та максимального збереження активів, прийняв рішення про розірвання таких договорів, з метою уникнення необхідності сплачувати вартість відступленого права вимоги на користь ТОВ «ЕЛЕКТРОТРЕЙДІНГ ГРУП» без перспектив отримання грошових коштів в рамках відступленого права вимоги.
Додатково, позивач за первісним позовом зазначає, що з постанови Господарського суду Львівської області від 11.06.2025 р. у справі № 914/554/25, вбачається, що, ТОВ «НАП-КОМ`ЮНІТІ ТРЕЙДІНГ» було визнано банкрутом.
Також, позивач за первісним позовом стверджує, що згода комітету кредиторів на укладення договору про відступлення права вимоги №26/1121 від 20.02.2026 р. була отримана у встановленому Кодексом України з процедур банкрутства порядку, при цьому, норми КУзПБ, як і будь-якого іншого нормативно-правового акту не передбачають необхідності зазначати інформацію про отримання такої згоди по тексту правочину на укладення якого було надано згоду.
У зустрічній позовній заяві від 19.03.2026 р., позивач за зустрічним позовом, окрім тверджень, які за своїм змістом є аналогічними до тверджень ТОВ «ЕНЕРГОПРОГРАМ» викладеним по тексту відзиву на первісний позов, також, надав обґрунтування наявності підстав у позивача за зустрічним позовом для звернення до суду із зустрічною позовною заявою про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги №26/1121 від 20.02.2026 р.
В обґрунтування вищезазначеного, ТОВ «ЕНЕРГОПРОГРАМ» навело посилання на постанову Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 29.08.2023 р. у справі №910/5958/20 де констатовано, що: «крім учасників правочину (сторін договору), позивачем у справі про визнання недійсним правочину може бути будь-яка заінтересована особа, чиї права та охоронювані законом інтереси порушує цей правочин.».
На думку позивача за зустрічним позовом і первісний і зустрічний позови є взаємопов`язаними, вони виникають з одних правовідносин (укладення Договору про відступлення права вимоги) задоволення зустрічного позову може повністю виключити задоволення первісного позову.
Відповідач 1 за зустрічним позовом, у відзиві на зустрічну позовну заяву, окрім обґрунтування, яке є аналогічним за змістом до тверджень викладених по тексту відповіді на відзив на первісний позов, також, виклав правову позицію щодо відсутності, на думку, відповідача 1 за зустрічним позовом правових підстав у ТОВ «ЕНЕРГОПРОГРАМ» для звернення до суду із зустрічною позовною заявою про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги №26/1121 від 20.02.2026 р.
В обґрунтування зазначеної позиції відповідач 1 за зустрічним позовом наводить посилання на правові висновки Касаційного господарського суду викладені у постановах Верховного Суду від 12.04.2021 р. у справі № 677/1456/18, від 31.10.2023 р. у справі № 910/7768/22, від 13.09.2023 р. у справі № 902/308/23, де зазначено, що:
«Самі по собі дії осіб, зокрема, щодо вчинення правочинів, навіть якщо вони здаються іншим особам неправомірними, не можуть бути оспорені в суді, допоки ці особи не доведуть, що такі дії порушують їх права…
… особа, яка звертається до суду з позовом про визнання недійсним договору (чи його окремих положень), повинна довести конкретні факти порушення її майнових прав та інтересів, а саме: має довести, що її права та законні інтереси як заінтересованої особи безпосередньо порушені оспорюваним договором і в результаті визнання його (чи його окремих положень) недійсним майнові права заінтересованої особи буде захищено та відновлено.»
На думку відповідача 1 за зустрічним позовом, беручи до уваги вказані правові висновки Верховного Суду, позивач за зустрічним позовом не довів порушення його прав та законних інтересів внаслідок укладення оспорюваного договору про відступлення права вимоги №26/1121 від 20.02.2026 р., а отже ТОВ «ЕНЕРГОПРОГРАМ» не є заінтересованою особою, наділеною правом оспорювати в судовому порядку вказаний правочин.
Відповідач 1 за зустрічним позовом у відзиві на зустрічну позовну заяву зазначає, що незалежно від особи кредитора – чи то ТОВ «Бізнес Систем НВ», чи то ТОВ «Електротрейдінг Груп» обсяг заборгованості, який ТОВ «ЕНЕРГОПРОГРАМ» повинне сплатити за розрахункові періоди січень 2026 р., лютий 2026 р. за договором про участь у балансуючій групі №БГ-23/0766 від 03.07.2023 р. у розмірі 11 162 837,47 грн. – не зазнає змін ні в сторону збільшення, ні в сторону зменшення, тобто, укладений договір не змінює обсяг прав та обов`язків ТОВ «ЕНЕРГОПРОГРАМ».
Також, посилається на ч.1 ст.516 Цивільного кодексу України, відповідно до змісту якої, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Окрім цього, разом із відзивом на зустрічну позовну заяву, відповідач 1 за зустрічним позовом надав до суду копію протоколу засідання комітету кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Систем НВ» №7/1 від 18.02.2026 р.
Заперечуючи проти наведених ТОВ «БІЗНЕС СИСТЕМ НВ» у відзиві на зустрічну позовну заяву тверджень, позивач за зустрічним позовом у відповіді на відзив навів наступні твердження.
Позивач за зустрічним позовом вважає, що зміст постанови НКРЕКП «Про проведення позапланової виїзної перевірки ТОВ «ЕЛЕКТРОТРЕЙДІНГ ГРУП» №556 від 14.04.2026 р. підтверджує системний характер недобросовісної поведінки ТОВ «ЕЛЕКТРОТРЕЙДІНГ ГРУП» та обґрунтованість тверджень ТОВ «ЕНЕРГОПРОГРАМ» щодо вчинення Оспорюваного договору в обхід імперативних вимог законодавства, що згідно з ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України є самостійною підставою для визнання правочину недійсним.
Стверджує, що ТОВ «ЕНЕРГОПРОГРАМ» є боржником у зобов`язанні, право вимоги за яким було відступлене на користь ТОВ «БІЗНЕС СИСТЕМ НВ», а отже наділене правом звертатись до суду з позовом про визнання недійсним даного договору.
Також, ТОВ «ЕНЕРГОПРОГРАМ» по тексту відповіді на відзив на зустрічний позов наводить хронологію подій, які на думку ТОВ «ЕНЕРГОПРОГРАМ» свідчать про навмисні скоординовані дії ТОВ «ЕЛЕКТРОТРЕЙДІНГ ГРУП» проти ТОВ «ЕНЕРГОПРОГРАМ».
Зокрема, на думку, ТОВ «ЕНЕРГОПРОГРАМ» укладення договору про відступлення права вимоги №26/1121 від 20.02.2026 р. на наступний день після набуття вказаною особою спеціального статусу «Переддефолт» на ринку електричної енергії свідчить про використання Оспорюваного договору як інструменту тиску на учасника ринку, що перебуває у складному фінансовому становищі.
Окрім цього, визнання недійсним договору про відступлення права вимоги на переконання позивача за зустрічним позовом усуне ризикове правове становище, як перед НКРЕКП, так і перед іншими учасниками ринку, з огляду на те, що на думку ТОВ «ЕНЕРГОПРОГРАМ» платежі за зобов`язаннями, які виникли на підставі договору про участь у балансуючій групі №БГ-23/0766 від 03.07.2023 р. можуть здійснюватись виключно на поточний рахунок ТОВ «ЕЛЕКТРОТРЕЙДІНГ ГРУП» із спеціальним режимом використання, в той час як у ТОВ «БІЗНЕС СИСТЕМ НВ» такий рахунок відсутній.
Відповідач 1 за зустрічним позовом не погодився з вказаними твердженнями позивача за зустрічним позовом та виклав такі заперечення у запереченні від 05.05.2026 р.
Зокрема, ТОВ «БІЗНЕС СИСТЕМ НВ» стверджує, що сама по собі обставина проведення перевірки згідно постанови НКРЕКП «Про проведення позапланової виїзної перевірки ТОВ «ЕЛЕКТРОТРЕЙДІНГ ГРУП» №556 від 14.04.2026 р. жодним чином не означає, що НКРЕКП вже встановила ті чи інші порушення, в тому числі, в частині укладення договору про відступлення права вимоги №26/1121 від 20.02.2026 р.
Відповідач 1 за зустрічним позовом з посиланням на правовий висновок Верховного Суду зазначає, що доказування не може ґрунтуватись на припущеннях, в той час, як позивач за зустрічним позовом не надав доказів встановлення НКРЕКП порушень у діях ТОВ «ЕЛЕКТРОТРЕЙДІНГ ГРУП» внаслідок укладення договору про відступлення права вимоги №26/1121 від 20.02.2026 р.
Також, на думку ТОВ «БІЗНЕС СИСТЕМ НВ», в чинному законодавстві відсутні правові норми, які б забороняли укладати договори про відступлення права вимоги до боржника, який у порядку встановленому законодавством у сфері ринку електричної енергії набув статусу «Переддефолт» або «Дефолт».
Окрім цього, з тверджень відповідача 1 за зустрічним позовом вбачається, що набуття ТОВ «ЕНЕРГОПРОГРАМ» статусу «Переддефолт» або «Дефолт» на ринку електричної енергії не має правового значення для можливості укладення договору про відступлення права вимоги до позивача за зустрічним позовом, оскільки незалежно від укладення договору про відступлення права вимоги №26/1121 від 20.02.2026 р., ТОВ «ЕНЕРГОПРОГРАМ» повинне сплатити суму заборгованості у розмірі 11 162 837,47 грн. за договором про участь у балансуючій групі №БГ-23/0766 від 03.07.2023 р. за розрахункові періоди січень 2026 р., лютий 2026 р. на користь того чи іншого кредитора.
Разом з тим, ТОВ «БІЗНЕС СИСТЕМ НВ» посилається на наявну в матеріалах справи копію протоколу засідання комітету кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Систем НВ» №7/1 від 18.02.2026 р., згідно з якою на виконання абз.6 ч.7 ст.44 Кодексу України з процедур банкрутства Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Систем НВ» була отримана згода комітету кредиторів даної юридичної особи на вчинення значних правочинів.
При цьому, відповідач 1 за зустрічним позовом стверджує, що норми КУзПБ, як і будь-якого іншого нормативно-правового акту не передбачають необхідності зазначати інформацію про отримання такої згоди по тексту правочину на укладення якого було надано згоду.
Щодо тверджень позивача за зустрічним позовом про те, що укладення договору про відступлення права вимоги №26/1121 від 20.02.2026 р. суперечить нормам ст.75 ЗУ «Про ринок електричної енергії», відповідач 1 за зустрічним позовом зазначає, що норма ч.2 ст.75 ЗУ «Про ринок електричної енергії» стосується виключно розрахунків між споживачем, який купує електричну енергію для власного споживання та електропостачальником, який постачає (продає) електричну енергію за договором постачання електричної енергії споживачу, в той час, як заборгованість, яка була відступлена на користь ТОВ «БІЗНЕС СИСТЕМ НВ» виникла на підставі договору про участь у балансуючій групі, який не є тотожним договору про постачання електричної енергії споживачу.
На переконання ТОВ «БІЗНЕС СИСТЕМ НВ», у правовідносинах в рамках договору про участь у балансуючій групі №БГ-23/0766 від 03.07.2023 р. у ТОВ «ЕНЕРГОПРОГРАМ» виник борг за небаланси електричної енергії у зв`язку з тим, що ТОВ «Енергопрограм» на ринку електричної енергії протягом певного розрахункового місяця продало іншим особам електричну енергію у обсязі більшому, ніж придбало для здійснення такого продажу, в той час, як за договором про постачання електричної енергії споживачу, споживач придбаває електричну енергію виключно для власного використання.
Також, ТОВ «БІЗНЕС СИСТЕМ НВ» стверджує, що договір про участь у балансуючій групі №БГ-23/0766 від 03.07.2023 р., за яким у ТОВ «ЕНЕРГОПРОГРАМ» виник борг у даній справі не є не лише договором про постачання електричної енергії споживачу, а й не є двостороннім договором купівлі-продажу електричної енергії, укладення, реєстрація та порядок виконання яких відрізняється від договору про участь у балансуючій групі та врегульований окремим розділом – «II. Двосторонні договори» Правил ринку, затверджених постановою НКРЕКП №307 від 14.03.2018 р.
Тобто, на думку, відповідача 1 за зустрічним позовом, норми ч.2 ст.75 ЗУ «Про ринок електричної енергії» не поширюються на правовідносини у даній господарській справі, що виключає можливість стверджувати про необхідність оплати заборгованості за договором про участь у балансуючій групі №БГ-23/0766 від 03.07.2023 р. виключно на поточний рахунок електропостачальника зі спеціальним режимом використання.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги за первісним позовом підлягають задоволенню повністю, за зустрічним позовом задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст.526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.1 ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частина 1 статті 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
У відповідності до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, а також відносини пов`язані з купівлею-продажем електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище визначено ЗУ «Про ринок електричної енергії».
Відповідно до п.5 ч.1 ст.1 ЗУ «Про ринок електричної енергії», балансуюча група - об`єднання учасників ринку, що створюється на підставі договору про створення балансуючої групи, у межах якого визначений договором учасник ринку, який входить до такого об`єднання, несе відповідальність за баланс електричної енергії всіх інших учасників ринку, що входять до такого об`єднання.
Згідно п.89 ч.1 ст.1 ЗУ «Про ринок електричної енергії», сторона, відповідальна за баланс, - учасник ринку, зобов`язаний повідомляти та виконувати свої погодинні графіки електричної енергії (та/або балансуючої групи) відповідно до обсягів купленої та/або проданої електричної енергії та фінансово відповідальний перед оператором системи передачі за свої небаланси (та/або небаланси балансуючої групи).
Відповідно до ч.2 ст.70 ЗУ «Про ринок електричної енергії», з метою врегулювання небалансів з оператором системи передачі учасник ринку має стати стороною, відповідальною за баланс, або передати свою відповідальність іншій стороні, відповідальній за баланс, шляхом входження до балансуючої групи. Електропостачальники є сторонами, відповідальними за баланс своїх споживачів.
Згідно ч.7 ст.70 ЗУ «Про ринок електричної енергії», у рамках балансуючої групи сторона, відповідальна за баланс балансуючої групи, здійснює купівлю та продаж електричної енергії в обсязі небалансів електричної енергії, обумовлених такими учасниками балансуючої групи, на договірних засадах.
Відповідно до п.1.1. договору №БГ-23/0766 від 03.07.2023 р. (в редакції додаткової угоди №2), сторони об`єднались у БГ та визначили ТОВ «ЕТГ» - СВБ БГ.
Згідно п.1.2 Договору №БГ-23/0766 від 03.07.2023 р., за умовами цього Договору, СВБ зобов`язується: нести перед ОСП фінансову відповідальність за небаланси ЕЕ БГ, до складу якої увійшов Учасник; врегульовувати небаланси Учасника; здійснювати купівлю-продаж ЕЕ в обсязі небалансів, обумовлених учасниками БГ; надавати Учаснику послуги з адміністрування ФГ, а Учасник зобов`язується: нести фінансову відповідальність за свої небаланси ЕЕ перед СВБ; здійснювати купівлю-продаж у СВБ ЕЕ в обсязі своїх небалансів; оплачувати СВБ послуги з адміністрування ФГ. 

Відповідно до п.5.1 Договору №БГ-23/0766 від 03.07.2023 р. (в редакції ДУ №6 від 01.08.2025 р.), визначення вартості та обсягів небалансів здійснюється відповідно до Розділу 4 цього Договору з використанням даних, що містяться в системі управління ринком (MMS) станом на будь-яке число місяця, наступного за розрахунковим місяцем (за вибором СВБ), але не пізніше 18 числа (включно) такого місяця.
Згідно п.5.3. договору №БГ-23/0766 від 03.07.2023 р. (в редакції ДУ №6 від 01.08.2025 р.), не пізніше 18 числа (включно) місяця, наступного за розрахунковим місяцем, СВБ формує та надає Учаснику балансуючої групи підписаний зі своєї сторони Акт купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів за розрахунковий місяць. Кількість примірників Акту купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів залежить від форми їх підписання: на паперовому носії інформації – 2 примірники, у разі використання КЕП – 1 примірник.
Відповідно до п.5.4. договору №БГ-23/0766 від 03.07.2023 р., акт НБ є підставою для здійснення Сторонами розрахунків за придбану ЕЕ.

Згідно п.7.3. договору №БГ-23/0766 від 03.07.2023 р., учасник оплачує вартість ЕЕ на підставі Акту НБ протягом 3 (трьох) робочих днів з дати його направлення СВБ Учаснику в електронному вигляді, а якщо СВБ не здійснювала направлення такого акту в електронному вигляді - з дати його отримання Учасником на паперовому носії інформації.
ТОВ «ЕТГ» було сформовано акт №ВН-2026/01-44726633 від 31.01.2026 р. купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів згідно з договором №БГ-23/0766 від 03.07.2023 р. про участь у балансуючій групі (далі також – акт №ВН-2026/01-44726633 від 31.01.2026 р.), згідно з п.1 якого СВБ продала, а Учасник БГ купив електричну енергію для врегулювання небалансів в обсягах та на загальну суму в розмірі 2 732 818,66 грн.
Вказаний акт №ВН-2026/01-44726633 від 31.01.2026 р. був направлений відповідачу за первісним позовом 12.02.2026 р., тобто останнім днем для його оплати згідно умов п. 7.3. договору №БГ-23/0766 від 03.07.2023 р. було 17.02.2026 р.
Суд встановив, що актом про зарахування зустрічних однорідних вимог №ВЗ-2026/01-44726633 від 12.02.2026 р. припинено взаємні зобов`язання, які виникли згідно акту №ВН-2026/01-44726633 від 31.01.2026 р. на суму в розмірі 439 138,67 грн., а також згідно акту коригування (врегулювання) №ВНк-2026/01-44726633 від 26.03.2026 р. було зменшено суму заборгованості ТОВ «ЕНЕРГОПРОГРАМ» згідно акту №ВН-2026/01-44726633 від 31.01.2026 р. на суму 3 080,94 грн.
Матеріалами справи встановлено, що сума заборгованості відповідача за первісним позовом за розрахунковий період січень 2026 р. згідно акту №ВН-2026/01-44726633 від 31.01.2026 р. становить 2 290 599,05 грн.
Відповідно до п.5.11 договору №БГ-23/0766 від 03.07.2023 р., СВБ постійно здійснює моніторинг поточного обсягу небалансів Учасника. Якщо вартість негативного небалансу Учасника у будь-який момент розрахункового місяця перевищуватиме 1 000 000,00 грн. (один мільйон гривень) з урахуванням ПДВ, СВБ має право направити Учаснику рахунок на оплату вартості ЕЕ з метою врегулювання такого небалансу. Зазначений рахунок підлягає оплаті Учасником протягом 2 (двох) робочих днів з дати його направлення СВБ Учаснику в електронному вигляді, а якщо СВБ не здійснювала направлення такого рахунку в електронному вигляді - з дати його отримання Учасником на паперовому носії інформації.
Згідно п.5.12. договору №БГ-23/0766 від 03.07.2023 р., отримані згідно п.5.11. Договору СВБ від Учасника грошові кошти, є попередньою оплатою вартості ЕЕ за відповідний розрахунковий місяць.
Як підтверджується матеріалами справи, в межах розрахункового періоду лютий 2026 р. в порядку п.5.11. договору №БГ-23/0766 від 03.07.2023 р., ТОВ «ЕЛЕКТРОТРЕЙДІНГ ГРУП» виставило відповідачу за первісним позовом рахунки на оплату, частину з яких згідно наявних у матеріалах даної господарської справи платіжних інструкцій, відповідач за первісним позовом сплатив, а частину залишив без оплати.
Судом встановлено, що відповідач за первісним позовом в період з 04.02.2026 р. до 17.02.2026 р. сплатив згідно виставлених ТОВ «ЕЛЕКТРОТРЕЙДІНГ ГРУП» рахунків в рамках розрахункового періоду лютий 2026 р. суму в розмірі 11 361 888, 26 грн., яка згідно п.5.12. договору про участь у балансуючій групі №БГ-23/0766 від 03.07.2023 р. є попередньою оплатою вартості електричної енергії за відповідний розрахунковий місяць.
В подальшому, ТОВ «ЕТГ» було сформовано акт №ВН-2026/02-44726633 від 28.02.2026 р. купівлі - продажу електричної енергії для врегулювання небалансів згідно з Договором №БГ-23/0766 від 03.07.2023 р. про участь у балансуючій групі, згідно з п.1 якого за розрахунковий період лютий 2026 р. СВБ продала, а Учасник БГ купив електричну енергію для врегулювання небалансів в обсягах та на загальну суму в розмірі 20 234 126,68 грн.
Вказаний акт №ВН-2026/02-44726633 від 28.02.2026 р. був направлений відповідачу за первісним позовом 12.03.2026 р., тобто останнім днем для його оплати згідно умов п. 7.3. договору №БГ-23/0766 від 03.07.2023 р. було 17.03.2026 р. 
Водночас, в оплату електричної енергії для врегулювання небалансів за розрахунковий період лютий 2026 р. в рамках якого було сформовано акт №ВН-2026/02-44726633 від 28.02.2026 р. відповідач за первісним позовом вніс суму у розмірі 11 361 888, 26 грн.
Тобто, сума заборгованості відповідача за первісним позовом за розрахунковий період лютий 2026 р. згідно акту №ВН-2026/02-44726633 від 28.02.2026 р. та умов договору №БГ-23/0766 від 03.07.2023 р. становить 8 872 238,42 грн.
Відповідно до п.8.2.1. договору №БГ-23/0766 від 03.07.2023 р., учасник зобов`язаний: нести перед СВБ фінансову відповідальність за свої небаланси ЕЕ.
Згідно п.8.2.2. договору №БГ-23/0766 від 03.07.2023 р., учасник зобов`язаний: своєчасно та в повному обсязі здійснювати оплати, які передбачені умовами Договору на користь СВБ.
За вимогами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У відповідності до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Проаналізувавши наявні матеріали справи, умови укладеного договору, судом встановлено факт неналежного виконання відповідачем за первісним позовом своїх зобов`язань за укладеним договором, надані позивачем за первісним позовом до матеріалів докази є належними та такими, що підтверджують виникнення у відповідача за первісним позовом обов`язку з оплати вартості придбаної електричної енергії для врегулювання небалансів.
Водночас, судом встановлено, що 20.02.2026 р. між ТОВ «ЕТГ» та ТОВ «Бізнес Систем НВ» було укладено договір про відступлення права вимоги №26/1121 від 20.02.2026 р. (в редакції додаткової угоди №2 від 06.04.2026 р.), згідно з п.1.1. якого, в порядку та на умовах визначених цим Договором, Первісний кредитор відступає, а Новий кредитор набуває право вимоги за Основним договором на суму заборгованості в розмірі 11 162 837,47 грн. (одинадцять мільйонів сто шістдесят дві тисячі вісімсот тридцять сім грн. 47 коп.) в т.ч. ПДВ 1 860 472, 91 грн. (далі також – «право вимоги»), яке виникло на підставі:
- акту №ВН-2026/01-44726633 від 31.01.2026 р. купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів згідно з Договором №БГ-23/0766 від 03.07.2023 р. про участь у балансуючій групі на суму: 2 290 599,05 грн.;
- акту №ВН-2026/02-44726633 від 28.02.2026 р. купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів згідно з Договором №БГ-23/0766 від 03.07.2023 р. про участь у балансуючій групі на суму: 8 872 238,42 грн
Відповідно до п.1.2. договору про відступлення права вимоги №26/1121 від 20.02.2026 р., під Основним договором Сторони розуміють договір №БГ-23/0766 про участь в балансуючій групі від 03.07.2023 р. укладений між Первісним кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОПРОГРАМ» (код в ЄДРПОУ: 44726633) (надалі також – «Боржник»).
А відтак, право вимоги про сплату 11 162 837,47 грн. згідно акту №ВН-2026/01-44726633 від 31.01.2026 р. за розрахунковий період січень 2026 р., згідно акту №ВН-2026/02-44726633 від 28.02.2026 р., згідно акту №ВН-2026/02-44726633 від 28.02.2026 р. за розрахунковий період лютий 2026 р. в рамках Договору №БГ-23/0766 від 03.07.2023 р. про участь у балансуючій групі наявне у позивача за первісним позовом ТОВ «Бізнес Систем НВ.
На думку суду, не заслуговують на увагу доводи відповідача за первісним позовом наведені в якості заперечень проти задоволення первісного позову щодо фіктивності договору про відступлення права вимоги №26/1121 від 20.02.2026 р., дій відповідачів за зустрічним позовом щодо укладення та розірвання договорів про відступлення права вимоги в рамках інших господарських справ, а також щодо вказівки на проведення перевірки НКРЕКП та невідповідності договору про відступлення права вимоги нормам ст.75 ЗУ «Про ринок електричної енергії», оскільки такі доводи підлягають оцінці та дослідженню в рамках позову про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги №26/1121 від 20.02.2026 р., а не в рамках первісного позову про стягнення заборгованості.
Твердження відповідача за первісним позовом про те, що зобов`язання за договором №БГ-23/0766 від 03.07.2023 р. за розрахункові періоди січень – лютий 2026 р. у ТОВ «ЕНЕРГОПРОГРАМ» не виникло, оскільки у договорі про участь у балансуючій групі №БГ-23/0766 від 03.07.2023 р. вказано рахунок для оплати, який не є поточним рахунком електропостачальника зі спеціальним режимом використання, судом відхиляються, оскільки як встановлено судом та підтверджується наявними в матеріалах даної господарської справи платіжними інструкціями, відповідач 1 за первісним позовом, систематично, без жодних заперечень, сплачував вартість електричної енергії для врегулювання небалансів згідно з вказаним договором на поточний рахунок, який не є поточним рахунком за спеціальним режимом використання ТОВ «ЕЛЕКТРОТРЕЙДІНГ ГРУП».
Відповідно до правової позиції Верховного Суду викладеної у постанові від 29.04.2021 р. у справі № 910/9351/20:
«Доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), базується ще на римській максимі - «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium лежить принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона розумно покладається на них.».
Сплачуючи грошові кошти згідно договору про участь у балансуючій групі №БГ-23/0766 від 03.07.2023 р. на рахунок ТОВ «ЕЛЕКТРОТРЕЙДІНГ ГРУП», який не має статусу рахунку зі спеціальним режимом використання, в тому числі, за розрахунковий період лютий 2026 р. відповідач за первісним позовом визнав наявність боргу, а його подальша незгода із таким порядком оплати свідчить про суперечність поведінки ТОВ «ЕНЕРГОПРОГРАМ» його попередній поведінці.
Водночас, ТОВ «ЕНЕРГОПРОГРАМ» не надало жодних доказів, згідно з якими відповідач за первісним позовом на стадії укладення договору про участь у балансуючій групі №БГ-23/0766 від 03.07.2023 р. або протягом періоду з моменту укладення даного договору до моменту звернення до суду з позовною заявою у даній справі, звертався б до ТОВ «ЕЛЕКТРОТРЕЙДІНГ ГРУП» із зауваженнями або пропозиціями щодо банківського рахунку на який слід вносити грошові кошти за договором про участь у балансуючій групі №БГ-23/0766 від 03.07.2023 р.
Разом з тим, копія постанови НКРЕКП «Про проведення позапланової виїзної перевірки ТОВ «ЕЛЕКТРОТРЕЙДІНГ ГРУП» №556 від 14.04.2026 р. не є доказом з якого можна встановити відсутність підстав для внесення ТОВ «ЕНЕРГОПРОГРАМ» заборгованості за договором про участь у балансуючій групі №БГ-23/0766 від 03.07.2023 р. на банківський рахунок відмінний від поточного рахунку електропостачальника зі спеціальним режимом використання.
Аналогічним чином, з норм ст.75 ЗУ «Про ринок електричної енергії» не вбачається, що у даній справі мають місце умови за яких можна вважати таким, що не настав строк виконання ТОВ «ЕНЕРГОПРОГРАМ» обов`язку сплатити суму боргу за договором про участь у балансуючій групі №БГ-23/0766 від 03.07.2023 р. за розрахункові періоди січень 2026 р. та лютий 2026 р.
Таким чином, за договором про відступлення права вимоги №26/1121 від 20.02.2026 р. було передано право вимоги щодо існуючої заборгованості відповідача за первісним позовом за розрахункові періоди січень 2026 р. та лютий 2026 р. на загальну суму 11 162 837,47 грн., а позивач за первісним позовом, в свою чергу, набув право вимоги за спірним зобов`язанням.
Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС СИСТЕМ НВ» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОПРОГРАМ» про стягнення суми заборгованості за договором про участь у балансуючій групі №БГ-23/0766 від 03.07.2023 р. за розрахункові періоди січень 2026 р., лютий 2026 р. в розмірі 11 162 837,47 грн. (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 07.04.2026 р.) підлягають задоволенню повністю.
Зустрічний позов ТОВ «ЕНЕРГОПРОГРАМ» до ТОВ «БІЗНЕС СИСТЕМ НВ» та ТОВ «ЕЛЕКТРОТРЕЙДІНГ ГРУП» про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги №26/1121 від 20.02.2026 р. заявлено з підстав фіктивності даного договору та його невідповідності вимогам ч.1 ст.203, ч.1 ст.215 ЦК України, ст.44 КУзПБ, ст.75 ЗУ «Про ринок електричної енергії».
Суд відхиляє доводи позивача за зустрічним позовом щодо фіктивності даного договору, пов`язані з посиланням на інші господарські справи, оскільки позивач за зустрічним позовом не довів, що договори про відступлення права вимоги у господарських справах №907/911/23(907/1026/25) та №907/911/23 (907/1103/23) не створювали жодних правових наслідків для сторін таких договорів.
Відповідно до ч.1 ст.234 Цивільного кодексу України, фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином.
Згідно ч.2 ст.234 Цивільного кодексу України, фіктивний правочин визнається судом недійсним.
Позивач за зустрічним позовом не надав до суду судового рішення з якого б вбачалось, що договори про відступлення права вимоги, які були надані у господарських справах №907/911/23(907/1026/25) та №907/911/23 (907/1103/23) було визнано фіктивними, а відтак, зазначені твердження позивача за зустрічним позовом суд відхиляє, як необґрунтовані.
Разом з тим, суд бере до уваги надані ТОВ «БІЗНЕС СИСТЕМ НВ» доводи щодо причин розірвання договорів про відступлення права вимоги у господарських справах №907/911/23(907/1026/25) та №907/911/23 (907/1103/23) внаслідок неплатоспроможності відповідачів у вказаних справах.
Водночас, самі по собі дії ТОВ «ЕЛЕКТРОТРЕЙДІНГ ГРУП» та ТОВ «БІЗНЕС СИСТЕМ НВ» щодо укладення та розірвання договорів у інших справах не є та не можуть бути доказом фіктивності договору про відступлення права вимоги №26/1121 від 20.02.2026 р.
Посилання позивача за зустрічним позовом на невідповідність договору про відступлення права вимоги №26/1121 від 20.02.2026 р. нормам ст.44 Кодексу України з процедур банкрутства в частині збереження та ефективного використання майнових активів боржника, суд відхиляє, оскільки ТОВ «ЕНЕРГОПРОГРАМ» не є кредитором ТОВ «БІЗНЕС СИСТЕМ НВ» в рамках провадження у справі про банкрутство №907/911/23.
Відповідно до абз.абз.6, 7 ч.3 ст.44 Кодексу України з процедур банкрутства, розпорядник майна зобов`язаний: проводити аналіз фінансово-господарського стану, інвестиційної та іншої діяльності боржника та становища на ринках боржника, встановлювати за результатами його проведення наявність або відсутність ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, вчинення незаконних дій у разі банкрутства; повідомляти правоохоронні органи у разі виявлення ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, вчинення незаконних дій з майном боржника.
Разом з тим, до суду від арбітражного керуючого – розпорядника майна ТОВ «БІЗНЕ СИСТЕМ НВ» у даній справі про банкрутство не надходило жодної інформації щодо невідповідності договору про відступлення права вимоги №26/1121 від 20.02.2026 р. принципам збереження та ефективного використання майнових активів ТОВ «БІЗНЕС СИСТЕМ НВ».
Доводи позивача за первісним позовом щодо відсутності згоди комітету кредиторів на укладення договору про відступлення права вимоги №26/1121 від 20.02.2026 р. спростовуються наданою ТОВ «БІЗНЕС СИСТЕМ НВ» разом із відзивом на зустрічну позовну заяву копією протоколу засідання комітету кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Систем НВ» №7/1 від 18.02.2026 р.
Відповідно до наявної в матеріалах даної господарської справи копії протоколу засідання комітету кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Систем НВ» №7/1 від 18.02.2026 р. комітет кредиторів ТОВ «БІЗНЕС СИСТЕМ НВ» вирішив:
«Надати згоду на укладення (підписання) значного правочину про відступлення права вимоги, а також на укладення додаткових угод до такого правочину, учаснику (керівнику) ТОВ «Бізнес Систем НВ» з Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕЛЕКТРОТРЕЙДІНГ ГРУП» (код ЄДРПОУ 42190690), відповідно до якого, ТОВ «Бізнес Систем НВ» набуває право вимоги до ТОВ «ЕНЕРГОПРОГРАМ» (код ЄДРПОУ 44726633) згідно Договору №БГ-23/0766 про участь у балансуючій групі від 03.07.2023 р.».
Отже, ТОВ «БІЗНЕС СИСТЕМ НВ» було отримано в порядку визначеному абз.6 ч.7 ст.44 КУзПБ згоду комітету кредиторів на укладення договору про відступлення права вимоги №26/1121 від 20.02.2026 р.
Посилання позивача за зустрічним позовом на прийняття постанови НКРЕКП «Про проведення позапланової виїзної перевірки ТОВ «ЕЛЕКТРОТРЕЙДІНГ ГРУП» №556 від 14.04.2026 р. та на обґрунтування до прийняття вказаної постанови, суд відхиляє, як неналежні докази, які не підтверджують недійсність договору про відступлення права вимоги №26/1121 від 20.02.2026 р.
Відповідно до положень абзацу 1 ч.5 ст.19 ЗУ «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», за результатами перевірки складається акт у двох примірниках, який підписується членами комісії з перевірки.
Відповідно до абз.3 п.7.8. глави 7 Порядку контролю за дотриманням ліцензіатами, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, законодавства у відповідних сферах та ліцензійних умов, затвердженого постановою НКРЕКП №428 від 14.06.2018 р., акт про результати перевірки разом із поясненнями та обґрунтуванням суб`єкта, діяльність якого перевірялася, підлягає оприлюдненню на офіційному вебсайті НКРЕКП до розгляду акта на засіданні НКРЕКП.
Проте, позивачем за зустрічним позовом, не було надано до суду акту перевірки, складеного за результатом проведення перевірки згідно постанови НКРЕКП «Про проведення позапланової виїзної перевірки ТОВ «ЕЛЕКТРОТРЕЙДІНГ ГРУП» №556 від 14.04.2026 р.
Також, позивач за зустрічним позовом не надав обґрунтованих пояснень щодо того, яким чином акт проведення перевірки порушень ТОВ «ЕЛЕКТРОТРЕЙДІНГ ГРУП» законодавства у сфери ринку електричної енергії може підтверджувати доводи позивача за зустрічним позовом щодо фіктивності договору про відступлення права вимоги №26/1121 від 20.02.2026 р.
Разом з тим, суд відхиляє доводи позивача за зустрічним позовом щодо посилання на ст.75 ЗУ «Про ринок електричної енергії», як на підставу для визнання недійсним договору про відступлення права вимоги №26/1121 від 20.02.2026 р., оскільки перевіривши договір про відступлення права вимоги №26/1121 від 20.02.2026 р. на відповідність нормам ст.75 ЗУ «Про ринок електричної енергії», суд констатує, що вказаний правочин відповідає вказаним нормам.
Відповідно до ч.2 ст.75 ЗУ «Про ринок електричної енергії», покупці електричної енергії, які купують електричну енергію в електропостачальників, вносять плату за отриману електричну енергію виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання електропостачальника в одному з уповноважених банків.
Згідно ч.1 ст.1 ЗУ «Про ринок електричної енергії», електропостачальник - суб`єкт господарювання, який здійснює продаж електричної енергії за договором постачання електричної енергії споживачу.
Відповідно до ч.1 ст.1 ЗУ «Про ринок електричної енергії», споживач - фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання.
З наведеного вбачається, що частина друга статті 75 Закону України «Про ринок електричної енергії» встановлює вимогу щодо здійснення розрахунків за придбану електричну енергію шляхом перерахування коштів виключно на поточний рахунок електропостачальника зі спеціальним режимом використання. Водночас зазначена норма регулює виключно правовідносини щодо розрахунків між споживачем, який купує електричну енергію для власного споживання, та електропостачальником, який здійснює її постачання (продаж) на підставі договору про постачання електричної енергії споживачу.
При цьому, суд звертає увагу, що наявність у ТОВ «ЕЛЕКТРОТРЕЙДІНГ ГРУП» ліцензії на право постачання електричної енергії споживачу не свідчить про те, що вказана особа у всіх правовідносинах з контрагентами діє, як електропостачальник, який продає електричну енергію споживачу для власного споживання.
Примірний договір про постачання електричної енергії споживачу є додатком №5 до Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП №312 від 14.03.2018 р.
Постачання електричної енергії споживачу на роздрібному ринку врегульовано розділом ІІІ Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП №312 від 14.03.2018 р.
Аналіз норм Примірного договору про постачання електричної енергії споживачу та розділу ІІІ Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП №312 від 14.03.2018 р. свідчить про те, що укладений між ТОВ «ЕНЕРГОПРОГРАМ» та ТОВ «ЕЛЕКТРОТРЕЙДІНГ ГРУП» договір про участь балансуючій групі №БГ-23/0766 від 03.07.2023 р. не є договором про постачання електричної енергії споживачу.
Відповідно до ч.7 ст.70 ЗУ «Про ринок електричної енергії», у рамках балансуючої групи сторона, відповідальна за баланс балансуючої групи, здійснює купівлю та продаж електричної енергії в обсязі небалансів електричної енергії, обумовлених такими учасниками балансуючої групи, на договірних засадах.
Окрім цього, правовідносини щодо укладення договорів про участь у балансуючій групі врегульовано главою 1.5 розділу I Правил ринку, затверджених постановою НКРЕКП №307 від 14.03.2018 р. (надалі – Правила ринку).
У Правилах ринку та у інших нормативно-правових актах у сфері ринку електричної енергії відсутні затверджені примірні або типові форми договорів про участь у балансуючій групі, як і відсутні норми, що передбачають обмеження оплати учасниками балансуючих груп вартості небалансів електричної енергії виключно на поточний рахунок електропостачальників зі спеціальним режимом використання.
Разом з тим, відповідно до абз.абз.1-6 п.1.5.3. глави 1.5. розділу І Правил ринку, договір, що укладається між СВБ та учасником ринку, який має намір увійти до складу балансуючої групи цієї СВБ, повинен включати, зокрема:
1) порядок розрахунку небалансів електричної енергії у межах балансуючої групи;
2) фінансову відповідальність за небаланси електричної енергії учасника балансуючої групи перед СВБ;
3) порядок повідомлення СВБ та виконання погодинних графіків кожного учасника балансуючої групи;
4) умови припинення дії договору за ініціативою ОСП шляхом поновлення дії договору про врегулювання небалансів електричної енергії у разі невиконання СВБ вимог цих Правил;
5) умови припинення дії договору з учасником ринку, який входить до складу балансуючої групи СВБ, за ініціативою учасника ринку або СВБ та поновлення дії договору про врегулювання небалансів електричної енергії такого учасника ринку.
З наведених норм вбачається, що законодавство у сфері ринку електричної енергії не лише не встановлює обов`язку здійснювати оплату вартості небалансів електричної енергії учасником балансуючої групи виключно на поточний рахунок електропостачальника зі спеціальним режимом використання, а й прямо розмежовує правову природу таких платежів. 
Зокрема, оплата вартості небалансів електричної енергії не є розрахунком за договором купівлі-продажу та/або постачання електричної енергії, а становить виконання учасником балансуючої групи свого обов`язку зі сплати на користь сторони, відповідальної за баланс (СВБ), грошових коштів як фінансової відповідальності за допущені небаланси.
Діюче законодавство не містить імперативних норм щодо обов`язку здійснювати розрахунки в рамках балансуючої групи зі стороною, відповідальною за баланс, якою є учасник ринку, що отримав ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу, виключно на рахунки зі спеціальним режимом використання такої сторони, відповідальної за баланс.
Такі розрахунки, як вже зазначалося вище та випливає з аналізу ч.7 ст.70 ЗУ «Про ринок електричної енергії», здійснюються на договірних засадах, тобто на погоджених сторонами (стороною, відповідальною за баланс балансуючої групи та учасником балансуючої групи) у відповідному договорі умовах, в тому числі, що стосується і розрахунків між такими сторонами, а саме з використанням яких саме рахунків (поточних чи поточних зі спеціальним режимом використання) будуть здійснюватись розрахунки за куплену та продану електричну енергію в обсязі небалансів електричної енергії, обумовлених учасником балансуючої групи.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вимоги ч.2 ст. 75 ЗУ «Про ринок електричної енергії» не застосовуються до розрахунків у рамках балансуючої групи за куплену та продану електричну енергію в обсязі небалансів електричної енергії між учасниками балансуючої групи та стороною, відповідальною за баланс балансуючої групи, якою є учасник ринку, що отримав ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу.
До зазначених правовідносин підлягають застосуванню норми ч.7 ст.70 Закону України «Про ринок електричної енергії».
Отже, підсумовуючи вищевикладене, проведення розрахунків за договором про участь у балансуючій групі №БГ-23/0766 від 03.07.2023 р., укладеним між стороною, відповідальною за баланс балансуючої групи (ТОВ «Електротрейдінг Груп») та учасником балансуючої групи (ТОВ «ЕНЕРГОПРОГРАМ») за електричну енергію для врегулювання небалансів на поточний рахунок сторони, відповідальної за баланс (ТОВ «Електротрейдінг Груп») не порушує норми частини другої статті 75 Закону України «Про ринок електричної енергії».
Вказане виключає можливість застосування норм ч.2 ст.75 ЗУ «Про ринок електричної енергії» до правовідносин між ТОВ «ЕНЕРГОПРОГРАМ» та ТОВ «ЕЛЕКТРОТРЕЙДІНГ ГРУП» за договором про участь у балансуючій групі №БГ-23/0766 від 03.07.2023 р.
Також, суд враховує, що відповідно до правової позиції Верховного Суду викладеної у постанові від 12.04.2021 р. у справі № 677/1456/18:
«…Власний інтерес заінтересованої особи полягає в тому, щоб предмет правочину перебував у власності конкретної особи чи щоб сторона (сторони) правочину перебувала у певному правовому становищі, оскільки від цього залежить подальша можливість законної реалізації заінтересованою особою її прав.
Самі по собі дії осіб, зокрема, щодо вчинення правочинів, навіть якщо вони здаються іншим особам неправомірними, не можуть бути оспорені в суді, допоки ці особи не доведуть, що такі дії порушують їх права (пункт 6.3 Постанови від 16 жовтня 2020 року).
Об`єднана палата зазначає, що особа, яка звертається до суду з позовом про визнання недійсним договору (чи його окремих положень), повинна довести конкретні факти порушення її майнових прав та інтересів, а саме: має довести, що її права та законні інтереси як заінтересованої особи безпосередньо порушені оспорюваним договором і в результаті визнання його (чи його окремих положень) недійсним майнові права заінтересованої особи буде захищено та відновлено.
Реалізуючи право на судовий захист і звертаючись до суду з позовом про визнання недійсним правочину, стороною якого не є, позивач зобов`язаний довести (підтвердити) в установленому законом порядку, яким чином оспорюваний ним договір порушує (зачіпає) його права та законні інтереси, а суд, у свою чергу, - перевірити доводи та докази, якими позивач обґрунтовує такі свої вимоги, і в залежності від встановленого вирішити питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту позивача. Відсутність порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин.
Як неодноразово наголошував Верховний Суд України (постанови від 01 червня 2016 року у справі № 920/1771/14, від 30 листопада 2016 року у справі № 910/31110/15), під час вирішення спору про визнання недійсним оспорюваного правочину необхідно застосовувати загальні положення статей 3, 15, 16 ЦК України, які передбачають право кожної особи на судовий захист саме порушеного цивільного права. За результатами розгляду такого спору вирішується питання про спростування презумпції правомірності правочину і має бути встановлено не лише наявність підстав недійсності правочину, що передбачені законом, але й визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушено, в чому полягає його порушення, оскільки в залежності від цього визначається належний спосіб захисту порушеного права, якщо воно мало місце (пункт 6.4 Постанови від 16 жовтня 2020 року).….».
У постанові Верховного Суду від 31.10.2023 р. у справі № 910/7768/22 викладено наступну правову позицію: 
«…Верховний Суд у постанові від 19.09.2023 у справі № 910/19668/21 (ухваленій після подання касаційної скарги у цій справі) сформував висновок, що у розумінні наведених положень законодавства (статті 16, 203, 215 ЦК України, статті 20 ГК України) оспорювати правочин у суді може одна із сторін правочину або інша заінтересована особа. За відсутності визначення поняття "заінтересована особа" такою особою є кожен, хто має конкретний майновий інтерес в оспорюваному договорі.
Особа, яка звертається до суду з позовом про визнання недійсним договору (чи його окремих положень), повинна довести конкретні факти порушення її майнових прав та інтересів, а саме: має довести, що її права та законні інтереси як заінтересованої особи безпосередньо порушені оспорюваним договором і в результаті визнання його (чи його окремих положень) недійсним майнові права заінтересованої особи буде захищено та відновлено.
Відсутність порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин.
38. Скаржник визначив підставою оскарження, зокрема, пункт 3 частини другої статті 287 ГПК України та зазначив, що відсутній висновок щодо застосування статті 16, 203, 512, 1077 ЦК України стосовно можливості третьої особи, що є кредитором, оскаржувати договір відступлення права вимоги інших кредиторів цього ж боржника.
39. Верховний Суд зазначає, що вказаний висновок щодо можливості звернення з позовом заінтересованою особою розповсюджується і на правочини, передбачені нормами статті 512, 1077 ЦК України, на які посилається скаржник. При цьому скаржник, як не сторона оспорюваного правочину, може оскаржити його, але також має довести, що його права та законні інтереси безпосередньо порушені оспорюваним договором і в результаті визнання оспорюваного договору недійсним його майнові права будуть захищені та відновлені.
40. Суди попередніх інстанцій встановили, що оспорювані правочини щодо переходу права вимоги за кредитним договором 3 жодним чином не порушує прав позивача, оскільки жодним чином не впливає на обсяг його прав та обов`язків.
41. Верховний Суд зазначає, що доводи скаржника щодо порушення його права зводяться до його зацікавленості у тому, щоб грошове зобов`язання було виконано саме перед ним (про що зазначено в касаційній скарзі). Тобто доводи скаржника фактично зводяться до пріоритету зобов`язання саме перед ним. Проте зацікавленість одного з кредиторів у виконанні боржником зобов`язання не вказує на порушення права такого кредитора наявністю у боржника інших зобов`язань і обов`язком їх виконати перед іншими кредиторами.
42. При цьому суд касаційної інстанції звертає увагу, що визнання недійсним договору відступлення права вимоги за кредитним договором не скасовує самого зобов`язання за кредитним договором (обов`язку сплатити кошти), відповідно, зобов`язання боржника за кредитним договором не припиняється. Іншими словами визнання недійсним договору відступлення права вимоги не створює умов, за яких зобов`язання з погашення заборгованості перед іншими кредиторами перестає існувати і буде виконуватися тільки наявне перед позивачем, адже зобов`язання перед іншим (и) кредитором (и) (первісним) продовжує існувати. Тобто в результаті визнання оспорюваного договору недійсним майнові права не будуть захищені та відновлені в спосіб, про який зазначає скаржник.
43. Отже, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку, що оспорювані правочини не порушують права позивача, оскільки жодним чином не впливають на обсяг його прав та обов`язків. Доводи скаржника, що у такому випадку будуть захищені його права шляхом стягнення відповідної заборгованості, зводяться до припущень.
44. Відсутність порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин. А тому суди обґрунтованого виходили з того, що підстави для визнання недійсними оспорюваних правочинів, згідно з частиною першою статті 15 ЦК України, відсутні…».
Також, у постанові Верховного Суду від 13.09.2023 р. у справі № 902/308/23 викладено наступні висновки:
«…суди цілком обґрунтовано зазначили, що у даному випадку оспорюваним правочином замінено одного кредитора іншим, при цьому заборгованість боржника ніяким чином не змінилась, ані вбік збільшення, ані вбік зменшення, відповідно не можна стверджувати, що внаслідок заміни одного кредитора іншим без зміни розміру кредиторських вимог до боржника, зміниться конкурсна маса і її реалізація.
5.64.Наведене свідчить, що позивач не довів обставин щодо порушення відповідачами його прав та законних інтересів внаслідок укладення спірного договору, які б підлягали захисту та відновленню саме шляхом визнання укладеного відповідачами договору відступлення права вимоги недійсним, як не довів й підстав для здійснення превентивного судового захисту його прав, загрозу порушення яких позивач обґрунтовує тими ж підставами, що й порушення його права…».
Судом встановлено, що внаслідок укладення договору про відступлення права вимоги №26/1121 від 20.02.2026 р. у ТОВ «ЕНЕРГОПРОГРАМ» не змінився обсяг прав та обов`язків щодо сплати боргу у розмірі 11 162 837,47 грн. згідно договору про участь у балансуючій групі №БГ-23/0766 від 03.07.2023 р.
Водночас, позивач за зустрічним позовом не довів майнової заінтересованості ТОВ «ЕНЕРГОПРОГРАМ» у визнанні недійсним договору про відступлення права вимоги №26/1121 від 20.02.2026 р.
Застосовуючи вищенаведене правові висновки Верховного Суду до правовідносин у даній господарській справі №907/911/23 (907/212/26) суд констатує, що позивач за зустрічним позовом не довів обставин щодо порушення відповідачами за зустрічним позовом його прав та законних інтересів внаслідок укладення договору про відступлення права вимоги №26/1121 від 20.02.2026 р. як не довів й підстав для здійснення превентивного судового захисту його прав.
А відтак, позивач за зустрічним позовом не є заінтересованою особою та відповідно не має правових підстав для оскарження договору про відступлення права вимоги №26/1121 від 20.02.2026 р. в судовому порядку.
Суд відхиляє, як необґрунтовані твердження позивача за зустрічним позовом про те, що визнання недійсним договору про відступлення права вимоги №26/1121 від 20.02.2026 р. необхідне з метою здійснення позивачем за зустрічним позовом належної сплати боргу на поточний рахунок ТОВ «ЕЛЕКТРОТРЕЙДІНГ ГРУП» зі спеціальним режимом використання.
Так, судом в ході розгляду даної господарської справи було встановлено, що до моменту укладення договору про відступлення права вимоги №26/1121 від 20.02.2026 р. позивач за зустрічним позовом без жодних застережень та зауважень вносив оплату в рамках договору про участь у балансуючій групі №БГ-23/0766 від 03.07.2023 р., зокрема, за розрахунковий період лютий 2026 р. на поточний рахунок ТОВ «ЕЛЕКТРОТРЕЙДІНГ ГРУП», який не належить до поточних рахунків електропостачальника зі спеціальним режимом використання.
Окрім цього, чинне законодавство у сфері ринку електричної енергії не передбачає необхідності вносити плату за врегулювання небалансів в рамках договору про участь у балансуючій групі саме виключно на поточний рахунок електропостачальника зі спеціальним режимом використання.
Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог за зустрічним позовом, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовна вимога Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОПРОГРАМ» до Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС СИСТЕМ НВ» та до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛЕКТРОТРЕЙДІНГ ГРУП» про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги №26/1121 від 20.02.2026 р. не підлягає задоволенню.
Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України понесені ТОВ «БІЗНЕС СИСТЕМ НВ» в розмірі 136 616,45 грн. та понесені ТОВ «ЕНЕРГОПРОГРАМ» в розмірі 2662,40 грн. покладаються на відповідача за первісним позовом.
Також, представником позивача за первісним позовом було подано до суду заяву про розподіл судових витрат від 12.05.2026 р., згідно з якою ТОВ «БІЗНЕС СИСТЕМ НВ» просить стягнути з відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) ТОВ «ЕНЕРГОПРОГРАМ» понесені останнім витрати на правову допомогу у розмірі 100 000, 00 грн. (сто тисяч грн. 00 коп.) витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом первісного позову ТОВ «Бізнес Систем НВ» до ТОВ «Енергопрограм» в рамках господарської справи №907/911/23 (907/212/26) у суді першої інстанції – Господарському суді Закарпатської області та в розмірі 75 000, 00 грн. (сімдесят п`ять тисяч грн. 00 коп.) без ПДВ витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом зустрічного позову ТОВ «Енергопрограм» до ТОВ «Бізнес Систем НВ» та до ТОВ “Електротрейдінг Груп” в рамках господарської справи №907/911/23 (907/212/26) у суді першої інстанції – Господарському суді Закарпатської області.
Дослідивши заяву позивача за первісним позовом та матеріали справи, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги, викладені в заяві позивача за первісним позовом про розподіл судових витрат на правову допомогу повністю з наступних підстав.
Згідно зі ст. 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:
1) на професійну правничу допомогу;
2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;
3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;
4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Як встановлено судом, між позивачем та «ПРОФЕСІЙНИМ АДВОКАТСЬКИМ ОБ`ЄДНАННЯМ «ПРАВОВИЙ АЛЬЯНС» укладено про надання правової допомоги від 11.12.2023 року №2 (далі - Договір).
Так, при поданні заяви про розподіл судових витрат позивачем дотримані вимоги ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.
Разом із первісним позовом у даній господарській справі позивачем за первісним позовом було подано до суду копію додатку №13 від 20.02.2026 р. до Договору про надання правової допомоги №2 від 11.12.2023 р. та копію витягу від 20.02.2026 р. з Договору про надання правової допомоги №2 від 11.12.2023 р.
Також, позивач за первісним позовом звернувся до суду з письмовою заявою, до якої додано копію акту №3/26 про надання правової допомоги від 29.04.2026 р., копію додатку №15 від 15.04.2026 р. до Договору про надання правової допомоги №2 від 11.12.2023 р., копію витягу від 15.04.2026 р. з Договору про надання правової допомоги №2 від 11.12.2023 р., копію акту №4/26 про надання правової допомоги від 12.05.2026 р.
Відповідно до частини першої статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно частини третьої статті 13 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
У відповідності до частини першої статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Статтею 126 цього ж Кодексу визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина 2 ст.126 ГПК України).
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 ст.126 ГПК України).
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 4 ст.126 ГПК України).
Згідно зі ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Згідно зі ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України «Про адвокатуру». Дія вказаного закону поширюється тільки на осіб, які є адвокатами.
Згідно зі ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Як вже зазначалося судом, між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС СИСТЕМ НВ» та «Професійним адвокатським об`єднанням «ПРАВОВИЙ АЛЬЯНС» укладено договір №2 від 11.12.2023 р. про надання правової допомоги позивачу.
Відповідно до п. 4.1. розділу 4 Договору про надання правової допомоги, розмір гонорару за надання правової допомоги встановлюється в розмірі, що визначається за домовленістю Сторін. Вартість та умови надання правової допомоги ОБ`ЄДНАННЯМ по кожному конкретному дорученню КЛІЄНТА визначається Сторонами у додатках до цього Договору.
Відповідно до п. 4.2. розділу 4 Договору про надання правової допомоги розмір гонорару за надання правової допомоги, передбаченої п. 2.1.5., п.2.1.6. цього Договору у справах (спорах), встановлюються в додатках до цього Договору по кожній справі окремо.
Згідно із п.3 Додатку №13 від 20.02.2026 р. до Договору про надання правової допомоги №2 від 11.12.2023 р., вартість надання ОБ`ЄДНАННЯМ правової допомоги КЛІЄНТУ за здійснення всіх необхідних дій в інтересах КЛІЄНТА з метою забезпечення захисту прав і законних інтересів КЛІЄНТА у господарській справі №907/911/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Систем НВ» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОПРОГРАМ» (код ЄДРПОУ 44726633) про стягнення заборгованості за договором №БГ-23/0766 від 03.07.2023 р. про участь у балансуючій групі та супровід справи у судах першої, апеляційної та касаційної інстанції згідно договору про надання правової допомоги від 11.12.2023 року №2 та цього Додатку №13 складає 100 000, 00 грн. (сто тисяч грн. 00 коп.) без ПДВ за супровід справи в суді першої інстанції, 50 000, 00 грн. (п`ятдесят тисяч грн. 00 коп.) без ПДВ за супровід справи в суді апеляційної інстанції, 40 000, 00 грн. (сорок тисяч грн. 00 коп.) без ПДВ за супровід справи в суді касаційної інстанції, незалежно від кількості та обсягу складених процесуальних документів та незалежно від результату розгляду справи у судах першої, апеляційної та касаційної інстанції.
На підтвердження понесених витрат на загальну суму 100 000,00 грн. у зв`язку з розглядом первісного позову у даній справі представник позивача за первісним позовом надав копію додатку №13 від 20.02.2026 р. до Договору про надання правової допомоги №2 від 11.12.2023 р., копію витягу від 20.02.2026 р. з Договору про надання правової допомоги №2 від 11.12.2023 р. та копію акту №3/26 про надання правової допомоги від 29.04.2026 р.
Згідно із п.3 Додатку №15 від 15.04.2026 р. до Договору про надання правової допомоги №2 від 11.12.2023 р., вартість надання ОБ`ЄДНАННЯМ правової допомоги КЛІЄНТУ за здійснення всіх необхідних дій в інтересах КЛІЄНТА з метою забезпечення захисту прав і законних інтересів КЛІЄНТА під час розгляду зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОПРОГРАМ» (код ЄДРПОУ 44726633) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Систем НВ» та до Товариства з обмеженою відповідальністю «Електротрейдінг Груп» про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги №26/1121 від 20.02.2026 р. у господарській справі №907/911/23 (907/212/26) та супровід справи у судах першої, апеляційної та касаційної інстанції згідно договору про надання правової допомоги від 11.12.2023 року №2 та цього Додатку №15 складає 75 000, 00 грн. (сімдесят п`ять тисяч грн. 00 коп.) без ПДВ за супровід справи в суді першої інстанції, 40 000, 00 грн. (сорок тисяч грн. 00 коп.) без ПДВ за супровід справи в суді апеляційної інстанції, 30 000, 00 грн. (тридцять тисяч грн. 00 коп.) без ПДВ за супровід справи в суді касаційної інстанції, незалежно від кількості та обсягу складених процесуальних документів та незалежно від результату розгляду справи у судах першої, апеляційної та касаційної інстанції.
На підтвердження понесених витрат на загальну суму 75 000, 00 грн. у зв`язку з розглядом зустрічного позову у даній справі представник відповідача 1 за зустрічним позовом (позивача за первісним позовом) надав копію додатку №15 від 15.04.2026 р. до Договору про надання правової допомоги №2 від 11.12.2023 р., копію витягу від 15.04.2026 р. з Договору про надання правової допомоги №2 від 11.12.2023 р., копію акту №4/26 про надання правової допомоги від 12.05.2026 р.
Вказані докази у сукупності суд вважає достатніми для підтвердження факту надання адвокатських послуг у справі №907/911/23 (907/212/26). 
Разом з тим, з огляду на предмет позовних вимог та розмір заявлених сум до стягнення витрат на правничу допомогу судом враховано наступне.
Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477- IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
У справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).
У пункті 269 Рішення цієї справи Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).
Таким чином, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін, а також доведеності понесених витрат.
Враховуючи в сукупності вище викладене та положення частини 4 ст.126 ГПК України, відсутність обґрунтованих заперечень відповідача за первісним позовом стосовно вимог про стягнення витрат на правничу допомогу чи їх неспівмірності, заявлений позивачем за первісним позовом розмір понесених позивачем за первісним позовом витрат на правничу допомогу у загальній сумі 175 000,00 грн. є співмірним та відповідає критерію розумності їх розміру з часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, з урахуванням ціни позову та складності справи.
З огляду на вищенаведене, з урахуванням відсутності обґрунтованих заперечень зі сторони відповідача, а також беручи до уваги, що позовні вимоги позивача за первісним позовом у справі №907/911/23 (907/212/26) підлягають задоволенню в повному обсязі, а позовні вимоги позивача за зустрічним позовом підлягають відмові в повному обсязі, у відповідності до вимог ст.129 ГПК України, понесені позивачем за первісним позовом витрати на професійну правову допомогу у загальному розмірі 175 000,00 грн. підлягають стягненню з відповідача за первісним позовом на користь позивача за первісним позовом в повному обсязі.
Окрім цього, у відзиві на первісну позовну заяву відповідач за первісним позовом не заявляв орієнтовного розрахунку судових витрат.
Разом з тим, у зустрічній позовній заяві позивач за зустрічним позовом зазначив, що вартість Послуг Адвокатського бюро становить 45 000, 00 грн (сорок п`ять тисяч гривень) на місяць..
Проте, всупереч вимогам ч.8 ст.129 ГПК України, позивач за зустрічним позовом не надав до суду доказів понесених ТОВ «ЕНЕРГОПРОГРАМ» витрат на професійну правову допомогу та не зробив до закінчення судових дебатів у справі заяву про надання до суду таких доказів протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
Водночас, беручи до уваги, що у задоволенні зустрічного позову ТОВ «ЕНЕРГОПРОГРАМ» у даній справі було відмовлено, понесені позивачем за зустрічним позовом судові витрати, в тому числі, і витрати на професійну правову допомогу покладаються на ТОВ «ЕНЕРГОПРОГРАМ» згідно п.2 ч.4 ст.129 ГПК України

Керуючись ст. ст. 20, 41, 42, 46, 73-79, 86, 129, 222, 233, 237, 238, 240, 241, Господарського процесуального кодексу України, суд 
ВИРІШИВ:

1. Первісний позов ТОВ «БІЗНЕС СИСТЕМ НВ» задовольнити повністю.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОПРОГРАМ» (69068, Запорізька обл., місто Запоріжжя, пр.Моторобудівників, будинок 52, код в ЄДРПОУ: 44726633) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС СИСТЕМ НВ» (90100, Закарпатська обл., Хустський район, місто Іршава, вул. Карпатської Січі, буд. 25, код в ЄДРПОУ: 44518634) суму заборгованості за договором про участь у балансуючій групі №БГ-23/0766 від 03.07.2023 р. за розрахункові періоди січень 2026 р., лютий 2026 р. в розмірі 11 162 837,47 грн. (одинадцять мільйонів сто шістдесят дві тисячі вісімсот тридцять сім грн. 47 коп.).
3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОПРОГРАМ» (69068, Запорізька обл., місто Запоріжжя, пр.Моторобудівників, будинок 52, код в ЄДРПОУ: 44726633) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС СИСТЕМ НВ» (90100, Закарпатська обл., Хустський район, місто Іршава, вул. Карпатської Січі, буд. 25, код в ЄДРПОУ: 44518634) суму 136 616,45 грн. (сто тридцять шість тисяч шістсот шістнадцять гривень 45 коп.) у відшкодування витрат по сплаті судового збору.
4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОПРОГРАМ» (69068, Запорізька обл., місто Запоріжжя, пр.Моторобудівників, будинок 52, код в ЄДРПОУ: 44726633) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС СИСТЕМ НВ» (90100, Закарпатська обл., Хустський район, місто Іршава, вул. Карпатської Січі, буд. 25, код в ЄДРПОУ: 44518634) суму 175 000, 00 грн. (сто сімдесят п`ять тисяч гривень 00 коп.) у відшкодування судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою при розгляді первісного та зустрічного позову у справі №907/911/23 (907/212/26) в суді першої інстанції.
5. У задоволенні зустрічного позову ТОВ «ЕНЕРГОПРОГРАМ» відмовити.
Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 10.08.2026

Суддя О. Ф. Ремецькі