Придніпровський районний суд м.Черкаси    

Справа № 711/2022/26
Провадження №2/711/1700/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
заочне

18 червня 2026 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого – судді Позарецької С.М.,
при секретарі – Буйновській А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Різдвяна 57/2» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
в с т а н о в и в :
Позивач ОСББ «Різдвяна 57/2» звернувся у Придніпровський районний суд м. Черкаси з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.
Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що ОСББ «Різдвяна 57/2» (далі – ОСББ) є юридичною особою, яка створена власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, відповідно до Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку".
Як зазначено, відповідно до інформації з Єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 , співвласниками квартири, площею 61,8 м.кв, є: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 . Також зазначений третій співвласник - ОСОБА_3 , але наявна інформація про те, що вона померла.
Означена квартира знаходиться у багатоквартирному житловому будинку, утримання якого здійснює ОСББ. Власник квартири отримує і споживає послуги, що включають утримання спільного майна багатоквартирного будинку зокрема: послуги прибирання внутрішньо-будинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно технічних робіт, обслуговування внутрішньо-будинкових систем, забезпечення електричною енергією, поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку, інші.
Позивач вказує, що рішеннями загальних зборів ОСББ були затверджені розміри щомісячного внеску на утримання будинку та прибудинкової території за 1 м2 загальної площі квартири відповідача: рішенням від 25.07.2016 № 3.1 з 01.10.2016 - 1,957 грн.; рішенням від 11.02.2017 № 4 з 01.02.2017 - 4,00 грн.; рішенням від 27.01.2018 № 5 з 01.01.2018 - 4,50 грн.; рішенням від 20.01.2019 № 6 з 01.01.2019 - 5,50 грн.; рішенням від 22.01.2022 № 11/1 з 22.01.2022 - 8,00 грн. Зазначені вище прийняті рішення є законними, не оскаржувалися та не скасовувалися. Претензії щодо якості та кількості наданих послуг щодо обслуговування будинку та прибудинкової території у передбаченому законом порядку від відповідача до ОСББ не надходили.
Відповідно п. 29 Правил надання послуги з управління багатоквартирним будинком, затверджених постановою КМУ від 05.09.2018 № 712 плата за управління будинком вноситься щомісяця до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, якщо не визначено інше. Рішеннями зборів ОСББ не затверджувався граничний термін сплати внесків. Таким чином, у разі несплати внеску ОСББ до 20-го числа місяця, що настає за розрахунковим, заборгованість вважається простроченою. Організація бухгалтерського обліку та облікової політики ОСББ побудована таким чином, що внески сплачені співвласником будинку, в першу чергу, спрямовуються на погашення простроченої заборгованості такого співвласника перед ОСББ.
У зв`язку з не оплатою внесків на утримання будинку відповідно до рішень ОСББ, спричинена майнова шкода ОСББ, яка перешкоджає належному виконанню ОСББ, передбачених зобов`язань щодо забезпечення збереження житлового фонду, утримання будинку та прибудинкової території. Відповідно до статуту ОСББ співвласник зобов`язаний виконувати обов`язки, передбачені статутом ОСББ, а також своєчасно і у повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.
Згідно з розрахунком простроченої заборгованості ОСББ, станом на дату подання цієї позовної заяви, прострочена заборгованість відповідача за внесками на утримання будинку та прибудинкової території становить 27304 грн. 40 коп.
У позовній заяві також вказано, що ОСББ письмово зверталося з досудовою вимогою про сплату заборгованості від 13.03.2025 № 13 (поштовий ідентифікатор № 1800600086120). Водночас, ні письмової відповіді, ні оплати від відповідача ОСББ не отримало.
Крім того, позивач зазначає, що він поніс і очікує понести судові витрати, які пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір на суму 2662 грн. 40 коп., витрати на професійну правничу допомогу на суму 2000 грн. 00 коп.
Враховуючи зазначені вище обставини, позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів на свою користь прострочену заборгованість зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території, яка нарахована за період з 01.03.2021 до 31.01.2026 на суму 27304 грн. 40 коп., а також судові витрати, які пов`язані з розглядом справи: судовий збір на суму 2662 грн. 40 коп., витрати на професійну правничу допомогу на суму 2000 грн. 00 коп.

Ухвалою суду від 23.03.2026 відмовлено у відкритті провадження по справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Різдвяна 57/2» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення боргу за оплату житлово-комунальних послуг, - в частині позовних вимог, пред`явлених до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, що нарахована за період з 01.03.2021 по 01.02.2022, оскільки, в цій частині справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Крім того, ухвалою суду від 23.03.2026 позовну заяву прийнято, відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду у відкритому судовому засіданні. Вказана цивільна справа визнана судом малозначною і розглядається у порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи. Крім того, сторони заперечень щодо такого порядку розгляду справи не надали.
Відповідачами в установлений судом строк не подано до суду відзив на позовну заяву, в зв`язку із чим, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України.
15.06.2026 позивачем подано заяву про зменшення розміру позовних вимог та виключення співвідповідача. Як зазначено, в зв`язку з уточненням фактичних обставин справи та правових підстав позову, вважає за необхідне виключити зі складу відповідачів ОСОБА_2 та здійснювати подальше стягнення всієї суми простроченої заборгованості одноособово з відповідача ОСОБА_1 . Вона є співвласником квартири АДРЕСА_2 , та відповідно до ст.ст. 322, 360 ЦК України, ст.ст. 15, 23 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" несе самостійний обов`язок щодо належного утримання майна та повної сплати затверджених внесків і платежів.
Крім того, вказує, що після відкриття провадження у справі, а саме 22.05.2026, в інтересах відповідача ОСОБА_1 було здійснено часткове погашення заборгованості на рахунок ОСББ в розмірі 3000 грн. 00 коп., відповідно до платіжної інструкції № 4907465211. Отже, в зв`язку з частковим добровільним погашенням заборгованості, позовні вимоги в частині стягнення основного боргу підлягають зменшенню на суму сплачених коштів і наразі становлять 24304 грн. 40 коп. (27304,40 грн. - 3000,00 грн.).

У судове засідання представник позивача не з`явився, хоча повідомлявся судом про час, дату та місце проведення розгляду справи у встановленому законом порядку. Водночас, 28.06.2026 голова правління ОСББ Албул П.А. подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника ОСББ. Заявлені позовні вимоги, в редакції від 15.06.2026 підтримав та просив задовольнити. Крім того, зазначив про відсутність заперечень проти ухвалення заочного рішення.
У судове засідання відповідачі не з`явилися, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися судом у встановленому законом порядку, шляхом направлення за відомим зареєстрованим місцем проживання судової повістки разом із ухвалою про відкриття провадження у справі, пам`яткою. Адресована кореспонденція повернулась до суду без вручення, з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що у контексті положень п. 3 ч. 8 ст. 128, ст. ст. 130, 131, 223 ЦПК України, суд вважає, як повідомлення відповідачів належним чином. Слід також зазначити, що згідно з положеннями ст. 8 ЦПК України, інформація про рух справи є відкритою, оприлюдненою на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою можливо дізнатися необхідну інформацію щодо справи.
Справу вирішено за правилами заочного розгляду, визначеними ст.ст. 280-282 ЦПК України, за відсутності відповідачів, які повідомлялися судом у встановленому законом порядку про час, дату і місце розгляду справи та не з`явилися в судове засідання без повідомлення причин, не подали відзиву проти позову, а представник позивача не заперечував проти такого порядку розгляду справи.
Враховуючи думку представника позивача, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, квартира     АДРЕСА_2 , належить на праві власності ОСОБА_1 (розмір частки -1/3), ОСОБА_2 (розмір частки -1/3), ОСОБА_3 (розмір частки -1/3), що підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (інформаційна довідка від 24.11.2025).
Відповідно до практики Великої Палати Верховного Суду, відомості державного реєстру прав на нерухомість презюмуються правильними, доки не доведено протилежне (пункт 6.30 постанови Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 у справі № 48/340 (провадження № 12-14звг19), пункт 4.17 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 911/3594/17 (провадження № 12-234гс18), пункт 69 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.01.2021 у справі № 522/1528/15-ц (провадження № 14-67цс20)).
Отже, наявність у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомостей про речове право створює презумпцію належності цього права особі, яка ним володіє внаслідок державної реєстрації.
Крім того, відповідно до інформації органів місцевого самоврядування, яка надійшла до суду 09.03.2026 та 10.03.2026, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , з 05.01.2005 і дотепер, а ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за вказаною вище адресою з 13.05.1981 і дотепер. Отже, ці особи є споживачами житлово-комунальних послуг (внесок на утримання будинку та прибудинкової території), враховуючи норми п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».
Балансоутримувачем будинку за адресою:   АДРЕСА_4 є ОСББ «Різдвяна 57/2» (ІКЮО в ЄДРПОУ – 40602114), яке створене власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку АДРЕСА_4 (дата запису - 29.06.2016, номер запису - 10261020000016657) і діє на підставі Статуту, затвердженого установчими зборами ОСББ «Різдвяна 57/2» від 23.06.2016.
Метою створення об`єднання є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим Статутом. Завданням та предметом діяльності об`єднання є: забезпечення реалізації прав співвласників на володіння та користування спільним майном; забезпечення належного утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території; сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами; забезпечення виконання співвласниками своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання (п.п. 1, 3 розділу ІІ Статуту).
Розділом ІІІ Статуту визначено, що до виключної компетенції загальних зборів належать: 
- визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників;
- затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту.
Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до Статуту, є обов`язковим для всіх співвласників.
Відповідно до п. 2 розділу IV Статуту сплата встановлених загальними зборами об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до ремонтного, резервного фондів у розмірах і в строки, що встановлені загальними зборами об`єднання, є обов`язковою для всіх співвласників. Порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного, ремонтного фондів, встановлюються загальними зборами об`єднання відповідно до законодавства та Статуту.
Як передбачено п. 2 розділу V Статуту, співвласник зобов`язаний: виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; своєчасно і в повному обсязі оплачувати належні внески і платежі.
Статтею 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що до житлово-комунальних послуг належать:1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку; 2)комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами.
Відповідачі отримують та споживають житлово-комунальні послуги, що включають утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема, - послуги прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньо будинкових систем, поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку тощо. Отже, суд вважає, що між ОСББ «Різдвяна 57/2» та відповідачами утворились договірні правовідносини, які породжують цивільні права і обов`язки у сфері житлово-комунальних послуг відповідно до вимог чинного законодавства.
За наслідком проведення загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_4 були ухвалені рішення про встановлення розмірів щомісячного внеску на утримання будинку та прибудинкової території за 1 кв.м загальної площі квартири, які оформлені протоколами:
1.№ 3.1 від 25.07.2016 - з 01.10.2016 розмір щомісячного внеску на утримання будинку та прибудинкової території за 1 кв.м - 1,957 грн.;
2.№ 4 від 11.02.2017 - з 01.02.2017 розмір щомісячного внеску на утримання будинку та прибудинкової території за 1 кв.м - 4,00 грн.;
3.№ 5 від 27.01.2018 - з 01.01.2018 розмір щомісячного внеску на утримання будинку та прибудинкової території за 1 кв.м - 4,50 грн.;
4.№ 6 від 20.01.2019 - з 01.01.2019 розмір щомісячного внеску на утримання будинку та прибудинкової території за 1 кв.м - 5,50 грн.;
5.№11/1 від 22.01.2022 - з 22.01.2022 розмір щомісячного внеску на утримання будинку та прибудинкової території за 1 кв.м - 8,00 грн.
Під час розгляду справи судом встановлено, що всі рішення загальних зборів є чинними і на теперішній час відсутні відомості, що вони оскаржувалися відповідачами в судовому порядку.
Як вбачається із Витягу з порядку сплати внесків і платежів співвласників, відрахувань до резервного та ремонтного фондів в ОСББ «Різдвяна 57/2» від 25.07.2016, внески і платежі співвласників, відрахування до резервного та ремонтного фондів в ОСББ «Різдвяна 57/2» сплачуються співвласниками багатоквартирних будинків Об`єднання у розмірах, встановлених загальними зборами Об`єднання, відповідно до цього Порядку. Внески, сплачені співвласником будинку в першу чергу спрямовуються на погашення простроченої заборгованості такого співвласника перед Об`єднанням.
Згідно з довідкою ОСББ «Різдвяна 57/2» від 22.02.2026, відповідно п. 4 Розділу II статуту ОСББ «Різдвяна 57/2» об`єднання має право, відповідно до законодавства та статуту вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених законом та цим статутом внесків і платежів. Організація бухгалтерського обліку та облікової політики ОСББ «Різдвяна 57/2» побудована таким чином, що внески сплачені співвласником будинку, в першу чергу, спрямовуються на погашення простроченої заборгованості такого співвласника перед ОСББ «Різдвяна 57/2».
Відповідно до розрахунку простроченої заборгованості ОСББ «Різдвяна 57/2», станом на 26.02.2026, прострочена заборгованість споживачів за внесками на утримання будинку та прибудинкової території, за період з 01.03.2021 по 31.01.2026, становить 27304 грн. 40 коп.
Крім того, як вбачається зі змісту заяви позивача про зменшення позовних вимог від 15.06.2026, після відкриття провадження у справі, а саме 22.05.2026, в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 (о/р - НОМЕР_1 ), внесено кошти на рахунок ОСББ «Різдвяна 57/2» в розмірі 3000 грн. 00 коп., що також підтверджується безпосередньо дослідженою в судовому засіданні платіжною інструкцією №4907465211 від 22.05.2026.
Оскільки відповідачі в добровільному порядку не здійснюють погашення заборгованості з оплати внеску на утримання будинку та прибудинкової території, то позивач, 13.03.2025 рекомендованим листом, направив на ім`я одного із співвласників квартири АДРЕСА_2 , досудову вимогу № 13 про погашення заборгованості з оплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території, яка залишена без реагування.
Тож, між сторонами існує спір щодо обов`язку відповідачів по здійсненню оплати житлово-комунальних послуг, який виник з правовідносин, що регулюються, зокрема, нормами Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 №2189-VIII (далі - Закон №2189), Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» від 14.05.2015 №417-VIII (далі - Закон №417), Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» від 29.11.2001 №2866-ІІІ (далі - Закон №2866).

Статтею 55 Конституції України та статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).
Виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства та змагальності сторін (статті 12, 13 ЦПК України), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України).
Відповідно до статті 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події.
Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлено договором або актом цивільного законодавства. Особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства (ст. 14 ЦК України).
Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» визначає особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, регулює правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління. Предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі реалізації прав та виконання обов`язків власників квартир та нежитлових приміщень як співвласників багатоквартирного будинку (ч. 1 ст. 2 Закону).
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону, управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку).
Закон України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначає правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку.
Цей Закон, зокрема регулює відносини суб`єктів права власності щодо користування та розпорядження спільним майном співвласників у об`єднанні (ст. 2 Закону).
Об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Об`єднання створюється як непідприємницьке товариство для здійснення функцій, визначених законом. Порядок надходження і використання коштів об`єднання визначається цим Законом та іншими законами України. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання (ч.ч. 1, 2, 4 ст. 4 Закону).
До виключної компетенції загальних зборів співвласників відноситься, зокрема,- питання про використання спільного майна; затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту; визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників; прийняття рішення про реконструкцію та ремонт багатоквартирного будинку або про зведення господарських споруд тощо (ст. 10 Закону).
Відповідно до ст. 15 Закону, співвласник зобов`язаний: виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; використовувати приміщення за призначенням, дотримуватися правил користування приміщеннями; забезпечувати збереження приміщень, брати участь у проведенні їх реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення; забезпечувати дотримання вимог житлового і містобудівного законодавства щодо проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення приміщень або їх частин; не допускати порушення законних прав та інтересів інших співвласників; дотримуватися вимог правил утримання житлового будинку і прибудинкової території, правил пожежної безпеки, санітарних норм; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі; відшкодовувати збитки, заподіяні майну інших співвласників; виконувати передбачені статутними документами обов`язки перед об`єднанням; запобігати псуванню спільного майна, інформувати органи управління об`єднання про пошкодження та вихід з ладу технічного обладнання; дотримуватися чистоти у місцях загального користування та тиші згідно з вимогами, встановленими законодавством. Статутом об`єднання можуть бути встановлені інші обов`язки співвласників.
Об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання, зокрема: встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; здійснювати для виконання статутних завдань господарче забезпечення діяльності об`єднання в порядку, визначеному законом; визначати підрядника, укладати договори про управління та експлуатацію, обслуговування, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення майна з будь-якою фізичною або юридичною особою; здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків і платежів (ст. 16 Закону).
Відповідно до ст. 20 Закону, частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Частка участі співвласника квартири та/або нежитлового приміщення визначається відповідно до його частки як співвласника квартири та/або нежитлового приміщення. Спори щодо визначення частки співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, експлуатацію, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку вирішуються в судовому порядку.
Статтею 23 Закону визначено, що утримання і ремонт приміщень, які перебувають у власності, здійснюються відповідно до законодавства України. Власник квартири та/або нежитлового приміщення зобов`язаний відповідно до законодавства забезпечити використання, утримання, реконструкцію, реставрацію, капітальний ремонт приміщень або їх частин без завдання шкоди майну і порушення прав та інтересів інших співвласників. Внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів.
Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуга з управління багатоквартирним будинком - результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору.
Предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках (ч. 1 ст. 2 цього Закону).
До житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку (п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону в редакції до 01.05.2021, тобто до набрання чинності ЗУ від 03.12.2020).
Як передбачено п. 1 ч. 1 ст. 5 цього Закону (в редакції ЗУ від 03.12.2020, яка чинна з 01.05.2021), до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо {Абзац третій пункту 1 частини першої статті 5 в частині положення щодо знаходження, за даними Державного земельного кадастру, прибудинкової території у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, вводиться в дію з 1 січня 2023 року згідно із Законом № 1060-IX від 03.12.2020};купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку.
Відповідно до ст. 7 Закону, індивідуальний споживач зобов`язаний , зокрема укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Структура плати виконавцю комунальної послуги визначається згідно з договором про надання відповідної комунальної послуги, укладеним за вимогами цього Закону. Споживач щомісяця (або з іншою періодичністю, визначеною договором) вносить однією сумою плату виконавцю комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу та електричної енергії), у тому числі якщо вона складається з окремих складових, передбачених відповідним договором, укладеним відповідно до цього Закону. При цьому виконавці комунальних послуг забезпечують деталізацію інформації щодо складових плати у рахунках споживачів (ст. 9 Закону).
Особливості укладання, зміни і припинення договорів про надання комунальних послуг у багатоквартирному будинку визначені у статті 14 цього Закону.
Відповідно до ст.ст. 156, 162 ЖК України (втратив чинність з 15.02.2026 крім статей 31-42, 43-46, 47-49, 51-53, 57-60, 71, 72, 127-132-2), плата за комунальні послуги в будинку (квартирі), що належить на праві приватної власності, здійснюється за затвердженими в установленому порядку тарифами. Власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.
Відповідно до статті 179 ЖК України (втратив чинність з 15.02.2026 крім статей 31-42, 43-46, 47-49, 51-53, 57-60, 71, 72, 127-132-2) користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. 
Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою КМУ від 08.10.1992 №572 (зі змінами та доповненнями), власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов`язаний серед іншого: укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору; оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Правовідносини із власниками майна як суб`єктами цивільних правовідносин та іншими особами регулюються законами України та договорами, укладеними власниками (співвласниками) майна та іншими особами. Правовідносини власників житлових приміщень щодо оплати комунальних послуг з підприємствами, які надають ці послуги, регулюються нормами ЦК України та законодавства, яке регулює користування житловими комунальними послугами.
Правове регулювання правовідносин власників житлового приміщення належного їм на праві приватної власності, здійснюється на підставі норм ЦК України, які регулюють правовідносини з права власності. У статті 13 Конституції України зазначено, що власність зобов`язує. Вказана норма кореспондує зі статтею 322 ЦК України – власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, чинне законодавство визначає обов`язок для власника, незалежно від фактичного проживання, сплачувати комунальні послуги на утримання житла.
За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення глави 63 ЦК України можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.
Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням.
Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідачів обов`язку оплачувати надані їм послуги. Закон передбачає, що споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Крім того, якщо споживач не відмовляється від оплати послуг, а оспорює об`єм наданих житлово-комунальних послуг виконавцем або їх якість, у справі повинні бути певні акти – претензії, як докази спростування заявленої суми стягнення. До таких висновків дійшов Верховний Суд у постанові по справі № 210/5796/16-ц від 18.03.2019.
Крім того, слід зазначити, що Законом України «Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку» та Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» не передбачено наявність у ОСББ обов`язку для укладення договору, адже ОСББ за своєю правовою природою не є виконавцем житлово-комунальних послуг, а є особливою формою самоорганізації населення, з метою самостійного утримання свого будинку. Відсутність обов`язку у ОСББ на укладення договору з відповідачами та факт того, що не укладення договору не надає право відповідачам не сплачувати внески до ОСББ підтверджується і усталеною практикою суду касаційної інстанції (правовий висновок ВС у постанові від 15.03.2018 по справі № 401/710/15-ц, у постанові ВСУ від 20.04.2016 по справі № 6-2951цс, у постанові ВС від 15.03.2018 по справі № 401/710/15-ц).
Доказів того, що відповідачі відмовились від надання їм позивачем послуг, чи про звернення до останнього із претензіями щодо кількості та якості наданих послуг, відповідачами до суду надано не було. Отже, в даному випадку, суд вважає, що між сторонами фактично виникли правовідносини у сфері житлово-комунальних послуг.
Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Положеннями ст.ст. 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Як зазначено у ст. 610 ЦК України, - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до положень ст. 611 ЦК України, - у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Тож, за результатами розгляду справи суд дійшов до висновку про обґрунтованість та доведеність позивачем позовних вимог у частині стягнення заборгованості з оплати внеску на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території у розмірі 24304 грн. 40 коп., яка нарахована за період з 01.03.2021 по 31.01.2026 і, яку він просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 .
У разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі (ч.ч. 1, 2 ст. 543 ЦК України).
Таким чином, відповідач, в силу вимог статей 322, 360 ЦК України, зобов`язана утримувати майно, що їй належить, та брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна.
Участь кожного співвласника у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна означає необхідність несення витрат, які є об`єктивно необхідними для підтримання спільного майна у належному стані, тобто для підтримання його технічних, санітарно-гігієнічних, екологічних, ергономічних та естетичних характеристик будинку, які визначають його експлуатаційні якості.
Таким чином, враховуючи позицію позивача, яка висвітлена в заяві про зменшення позовних вимог від 15.06.2026, щодо не підтримання вимог про стягнення заборгованості з відповідача ОСОБА_2 , суд вважає за необхідне відмовити в позові саме до відповідача ОСОБА_2 .

Так, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є співвласником нерухомого майна у багатоквартирному будинку за адресою: АДРЕСА_4 , і протягом вказаного вище періоду не сплачувала в повному обсязі внески, як поточні, так і в рахунок погашення вже існуючої заборгованості, про що свідчить наданий позивачем розрахунок простроченої заборгованості та акт звіряння взаємних розрахунків за період з 01.10.2016 по 26.02.2026, який відповідачем ОСОБА_1 жодним чином не спростований і суд його вважає належним, допустимим та достовірним доказом.
Крім того, встановлено, що ОСББ «Різдвяна 57/2» самостійно утримує будинок АДРЕСА_5 за рахунок внесків співвласників багатоквартирного будинку; відповідач ОСОБА_1 не подавала до ОСББ скарг (претензій) щодо неналежного утримання останнім їхнього будинку. Такі обставини свідчать про те, що відповідач ухиляється від свого обов`язку щодо оплати наданих житлово-комунальних послуг та не сплачує заборгованість. 
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. 
На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які покликався позивач, як на підставу своїх вимог, що у остаточній редакції позову, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог, а тому слід стягнути із відповідача ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість у розмірі 24304 грн. 40 коп. В іншій частині слід відмовити, враховуючи ту обставину, що позивач не підтримує своїх позовних вимог до відповідача ОСОБА_2 . Також слід зазначити, що відповідач ОСОБА_1 не скористалася правом подати відзив на позов та докази на спростування доводів позивача, зокрема і в частині визначеного розміру заборгованості, здійснених оплат тощо.

Щодо розподілу судових витрат, то відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Позивачем при зверненні до суду з цим позовом сплачений судовий збір у розмірі 2662 грн. 40 коп., з урахуванням норми ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору), що підтверджується платіжним документом № 1067 від 02.03.2026.
Таким чином, оскільки позовні вимоги ОСББ «Різдвяна 57/2» фактично задоволено в повному обсязі, тобто на остаточно заявлену суму – 24304 грн. 40 коп., то з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі – 2662 грн. 40 коп.
Водночас суд, ухвалюючи рішення про стягнення з відповідача на користь позивача суми судового збору, також зважає на те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази тому юридичному факту, що відповідач ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору, відповідно до положень ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-84, 141, 259, 268, 280-282 ЦПК України суд, -
в и р і ш и в :
Позовні вимоги задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_3 , РНОКПП дані відсутні) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Різдвяна 57/2» (код ЄДРПОУ 40602114, м. Черкаси, вул. Різдвяна, 57/2) заборгованість у розмірі 24304грн. 40коп., а також судовий збір у розмірі 2662грн. 40когп., а всього – 26966грн. 80коп.
В іншій частині відмовити.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст судового рішення складений 03.07.2026.

Головуючий суддя    С.М. Позарецька