П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
^————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2026 р. | м. Одеса | Справа № 420/14040/25

Головуючий в 1 інстанції: Попов В.Ф.
Місце та час укладення судового рішення «--:--», м. Одеса
Повний текст судового рішення складений 11.09.2025

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Крусяна А.В.,
суддів Шевчук О.В., Яковлєва О.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2025 року у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

06.05.2025 Головне управління ДПС в Одеській області звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу у вигляді пені з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податків у вигляді заробітної плати у сумі 125,65грн.; з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченому фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, у сумі 184560,11грн.; з земельного податку з фізичних осіб у сумі 31,08грн.; з земельного податку з фізичних осіб у сумі 36,83грн.; з земельного податку з фізичних осіб у сумі 15,41грн.
Позовні вимоги обґрунтовані наявністю у відповідача податкової заборгованості у вигляді пені з податку на доходи фізичних осіб, податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченому фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості та земельного податку, яка виникла за рахунок не сплати узгоджених грошових зобов`язань. 
30.05.2025 ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними дій щодо нарахування та відображення 03.04.2025 в інтегрованій картці платника податків ОСОБА_1 з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, пені у розмірі 42051,55грн. нарахованої на борг за податковим повідомленням-рішенням від 07.05.2021 № 0289324-2403-1552; зобов`язання анулювати нараховану пеню в сумі 42051,55грн.; зобов`язати здійснити коригування даних в інтегрованій картці платника податків ОСОБА_1 з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, шляхом виключення пені в сумі 42051,55грн. нарахованої на борг за податковим повідомленням-рішенням від 07.05.2021 №0289324-2403-1552; визнання протиправними дій щодо нарахування та відображення 03.04.2025 в інтегрованій картці платника податків ОСОБА_1 з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, пені у розмірі 27672,84грн. нарахованої на борг за від 07.05.2021 №0289324-2403-1552; зобов`язання анулювати нараховану пеню в сумі 27672,84грн.; зобов`язання здійснити коригування даних в інтегрованій картці платника податків ОСОБА_1 з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, шляхом виключення пені в сумі 27672,84грн. нарахованої на борг за податковим повідомленням-рішенням від 07.05.2021 №0289324-2403-1552.
В обґрунтування своєї позиції ОСОБА_1 зазначає, що дії відповідача щодо нарахування пені у сумі 42051,55грн. та у сумі 27672,84 грн. є протиправними та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства, оскільки станом на 03.04.2025 (день нарахування) минуло більше 1095 днів, що настають за днем, коли у контролюючого органу відповідно до Податкового кодексу України виникло право нарахувати пеню платнику податків. Зазначає, що позивачем по справі порушена процедура стягнення податкового боргу, оскільки позивач не надав до суду безспірних та достовірних доказів вручення відповідачу податкової вимоги та доказів безперервності податкового боргу з 08.07.2021. В матеріалах справи відсутні докази того, що вказаний борг існував у період з 08.07.2021 до 08.11.2021, або вказаний борг у цей період збільшився чи виник з іншого виду податку. 
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 11.09.2025 відмовлено у задоволенні позовних вимог Головного управління ДПС в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, а позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено повністю.
Рішення суду першої інстанції обґрунтовано тим, що станом на 03.04.2025 (дату сплати податкових зобов`язань), з 10.11.2021 по 07.03.2022 (дата початку зупинення перебігу строку давності), та з 27.05.2022 (дата відновлення перебігу строку давності) по 03.04.2025 у цілому минуло більше 1095 днів, а саме 1161 день, що настають за днем, коли у контролюючого органу відповідно до Податкового кодексу України виникло право нарахувати пеню платнику податків, що свідчить про обґрунтованість зустрічного позову.
Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, Головне управління ДПС в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи та порушення норм матеріального, процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог та відмову у задоволенні зустрічного позову.
Апелянт зазначає про нарахування ОСОБА_1 пені: з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податків у вигляді заробітної плати у сумі 125,65грн.; з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченому фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, у сумі 184560,11грн.; з земельного податку з фізичних осіб у сумі 31,08 грн; з земельного податку з фізичних осіб у сумі 36,83грн; з земельного податку з фізичних осіб у сумі 15,41грн. у відповідності до вимог ПК України.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належать: нежитлова будівля загальною площею 2338,9кв.м. за адресою АДРЕСА_1 ; нежитлова будівля загальною площею 3566,5кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 .
07.05.2021 Головним управлінням ДПС в Одеській області винесені податкові повідомлення – рішення №№0289325-2403-1552 по сплаті податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за об`єкти нежитлової нерухомості за 2020 рік у сумі 101260,73грн. за об`єкт нерухомості – нежитлова будівля за адресою АДРЕСА_1 ; 
0289324-2403-1552 по сплаті податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за об`єкти нежитлової нерухомості за 2020 рік у сумі 154408,65грн. за об`єкт нерухомості – нежитлова будівля за адресою: АДРЕСА_2 .
Вищезазначені податкові повідомлення – рішення направлені ОСОБА_1 рекомендованими листами з повідомленням про вручення на податкову адресу: АДРЕСА_3 . Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення №6504414476198, лист був повернутий за закінченням терміну зберігання. 
08.07.2021 Головним управлінням ДПС в Одеській області направлено ОСОБА_1 податкову вимогу №0082497-1304-1553 про сплату податкового боргу станом на 07.07.2021 в сумі 3542,52грн. /а.с.5-6/ 
У період з 03.04.2025 ОСОБА_1 здійснено сплату податкової заборгованості у розмірі 738175грн. 
Того ж дня, Головним управління ДПС в Одеській області здійснено нарахування ОСОБА_1 пені: у розмірі 42051,55грн (за період: з 08.02.2022 – 03.04.2025) на несплачене грошове зобов`язання за податковим повідомлення-рішення від 07.05.2021 № 0289324-2403-1552;
у розмірі 27672,84грн. (за період: з 08.02.2022 – 03.04.2025) на несплачене грошове зобов`язання за податковим повідомленням-рішенням від 07.05.2021 № 0289325-2403-1552.
Згідно розрахунку податкової заборгованості станом на 18.04.2025, ОСОБА_1 має заборгованість за пенею: 
з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податків у вигляді заробітної плати у сумі 125,65грн.; 
з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченому фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, у сумі 184560,11грн.; 
з земельного податку з фізичних осіб у сумі 31,08 грн; за пенею з земельного податку з фізичних осіб у сумі 36,83грн; за пенею з земельного податку з фізичних осіб у сумі 15,41грн. /а.с.8/
Вважаючи протиправними дії відповідача щодо несплати податкового боргу, Головне управлінням ДПС в Одеській області звернулося з даним позовом до суду. 
В свою чергу, ОСОБА_1 звернувся із зустрічним позовом до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними дій щодо нарахування та відображення 03.04.2025 в інтегрованій картці платника податків ОСОБА_1 пені з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості.
Перевіривши матеріали справи, судова колегія частково погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Відповідно до ст.67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Пунктом 15.1 ст.15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.
Відповідно до пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Згідно п.36.1 ст.36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.
Як визначено пп.14.1.39 п.14.1 ст.14 ПК України, грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
У відповідності з п.54.1 ст.54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
Відповідно до п.57.3. ст.57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у пп.54.3.1 - 54.3.6 п.54.3 ст.54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 робочих днів, наступних за днем такого узгодження.
Отже, факт узгодження грошового зобов`язання має наслідком обов`язок платника податку сплатити таке зобов`язання протягом 10 робочих днів. Невиконання обов`язку зі сплати узгодженого податкового зобов`язання призводить до набуття таким зобов`язанням статусу податкового боргу, процедура стягнення якого визначається законом.
Як вбачається з матеріалів справи, станом на 18.04.2025, ОСОБА_1 має заборгованість за пенею: 
з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податків у вигляді заробітної плати у сумі 125,65грн.; 
з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченому фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, у сумі 184560,11грн.; 
з земельного податку з фізичних осіб у сумі 31,08 грн; за пенею з земельного податку з фізичних осіб у сумі 36,83грн; за пенею з земельного податку з фізичних осіб у сумі 15,41грн. /а.с.8/
В свою чергу, відповідач зазначає про протиправність дій податкового органу щодо нарахування та відображення 03.04.2025 в інтегрованій картці платника податків ОСОБА_1 пені з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості на суму 69724,39грн. (42051,55+27672,84) за грошове зобов`язання за податковими повідомленнями-рішеннями від 07.05.2021 № 0289324-2403-1552 та № 0289325-2403-1552 у зв`язку із пропуском 1095 дня, що настає за днем, коли у контролюючого органу виникло право на її нарахування.
Згідно п.14.1.162 п. 14.1 ст. 14 ПК України пеня - це сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми податкових зобов`язань та/або на суми штрафних (фінансових) санкцій, не сплачених у встановлені законодавством строки, а також нарахована в інших випадках та порядку, передбачених Податковим кодексом України або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. 
Підпунктом 129.1.1 п.129.1 ст.129 ПК України встановлено, що нарахування пені розпочинається - при нарахуванні контролюючим органом податкового зобов`язання у встановлених цим Кодексом випадках, не пов`язаних з проведенням перевірки, або при нарахуванні контролюючим органом грошового зобов`язання, визначеного за результатами перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків такого зобов`язання, визначеного в податковому повідомленні-рішенні згідно із цим Кодексом. 
Відповідно до абз.1 п.129.4 ст.129 ПК України на суми грошового зобов`язання, визначеного пп.129.1.1 п.129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) та в інших випадках визначення пені відповідно до вимог цього Кодексу, якщо її розмір не встановлений, нараховується пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов`язання, включаючи день погашення, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.
За приписами п.п.129.3.1 п. 129.3 ст.129 ПК України нарахування пені закінчується (крім пені, передбаченої пп.129.1.2, 129.1.4 п.129.1 цієї статті) у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів на відповідний рахунок платника податків та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань.
З 01.01.2021 набрав чинності Закон України від 16.01.2020 № 466-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві», яким до статті 129 ПК України включено пункт 129.9 наступного змісту: «Відповідно до положень пп.129.9.1 п.129.9 ст.129 ПК України пеня не нараховується, а нарахована пеня підлягає анулюванню у випадку закінчення 1095 дня, що настає за днем, коли у контролюючого органу відповідно до цього Кодексу виникло право нарахувати пеню платнику податків».
Таким чином, з 01.01.2021 пеня не нараховується, а нарахована підлягає анулюванню, зокрема, у разі закінчення 1095 дня, що настає за днем, коли у контролюючого органу відповідно до цього кодексу виникло право нарахувати пеню платнику податків.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що аналіз норм ПК України дозволяє дійти висновку, що вислів «за днем, коли у контролюючого органу відповідно до цього кодексу виникло право нарахувати пеню платнику податків», вжитий у пп.129.9.1 п.129.9 ст.129 ПК України, необхідно розуміти як початок строку, визначеного ПК України для нарахування пені, який у спірному випадку визначається з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження). 
Щодо доводів апелянта про зупиненні строків, визначених ст.129 ПК України, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Законом України від 17.03.2020 № 533-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» (набрав чинності 18.03.2020) підрозділ 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України доповнено, зокрема, пунктом 52-2, яким, серед іншого, встановлено, що на період з 18 березня по 31 травня 2020 року зупиняється перебіг строків давності, передбачених ст.102 цього Кодексу.
Надалі, норма п.52-2 Підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України змінена Законом України від 13.05.2020 № 591-IX, а саме слова та цифри «по 31 травня 2020 року» замінено цифрами та словами «по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19)».
Отже, у цей період зупинявся лише перебіг строків давності, передбачених ст.102 Податкового кодексу України, протягом яких контролюючий орган має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань або штрафних санкцій платника податків. 
В свою чергу, нарахування пені на суми грошового зобов`язання та умови її анулювання регулювалися самостійною нормою ст.129 ПК України, дія якої не зупинялася.
З метою реалізації необхідних заходів щодо підтримки військових і правоохоронних підрозділів у відбитті збройного нападу російської федерації та забезпечення прав і обов`язків платників податків Верховна Рада прийняла Закон України від 03.03.2022 №2118-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей оподаткування та подання звітності у період дії воєнного стану» (набрав чинності 07.03.2022), яким підрозділ 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України доповнений пп.69.9 п.69, яким визначив, що для платників податків та контролюючих органів зупиняється перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Законом України від 15.03.2022 №2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», який набрав чинності з 17.03.2022, статтю 102 ПК України доповнили пунктом 102.9 такого змісту: «На період дії правового режиму воєнного, надзвичайного стану зупиняється перебіг строків, визначених цим кодексом, іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи».
Так, Законом України від 12.05.2022 №2260-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану» (набрав чинності з 27.05.2022), пп.69.9 підрозділ 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України був викладений в такій редакції: «Для платників податків та контролюючих органів зупиняється перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, крім: дотримання строків реєстрації податкових накладних, розрахунків коригування до них в Єдиному реєстрі податкових накладних, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої п.46.2 ст.46 цього Кодексу, сплати податків та зборів платниками податків; 
строків проведення камеральних перевірок, складення актів, подання та розгляду заперечень, визначення грошових зобов`язань, прийняття, надсилання та оскарження податкового повідомлення-рішення за результатами камеральних перевірок, нарахування пені; 
строків проведення фактичних та документальних позапланових перевірок, складення актів, подання та розгляду заперечень, додаткових документів та пояснень, визначення грошових зобов`язань, прийняття, надсилання та оскарження податкового повідомлення-рішення, адміністративного арешту майна за результатами фактичних перевірок». 
Отже, зупинення строків, зупиненні строків, визначених ст.129 ПК України відбулось з 07.03.2022 по 27.05.2022.
Таким чином, з 10.11.2021 (перший робочий день, наступний за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання) по 07.03.2022 (день початку зупинення перебігу строку давності) та з 27.05.2022 (день відновлення перебігу строку давності) по 03.04.2025 (день погашення податкового зобов`язання) минуло в сукупності більше 1095 днів, а саме 1161 день, що свідчить про протиправність дій Головного управління ДПС в Одеській області щодо нарахування та відображення 03.04.2025 в інтегрованій картці платника податків ОСОБА_1 пені з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості на суму 69724,39грн. (42051,55+27672,84) за грошове зобов`язання за податковими повідомленнями-рішеннями від 07.05.2021 № 0289324-2403-1552 та № 0289325-2403-1552.
Враховуючи вищевикладені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення зустрічного позову.
Відповідно до п.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим кодексом.
Колегією суддів встановлено, що податковий борг з пені ОСОБА_1 за вирахуванням протиправно нарахованого розміру пені з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості на суму 69724,39грн., складає 115044,69грн.
Будь-яких доводів сторін та доказів протиправності нарахованої пені на суму 115044,69грн. матеріали справи не містять.
Пунктами 59.1, 59.5 ст.59 ПК України встановлено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Згідно п. 58.3. ст.58 ПК України податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному ст.42 цього Кодексу.
В свою чергу, відповідно до ст.70 ПК України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, формує та веде Державний реєстр фізичних осіб - платників податків.
До Державного реєстру вноситься інформація про осіб, які є: громадянами України; іноземцями та особами без громадянства, які постійно проживають в Україні; іноземцями та особами без громадянства, які не мають постійного місця проживання в Україні, але відповідно до законодавства зобов`язані сплачувати податки в Україні або є засновниками юридичних осіб, створених на території України.
Облік фізичних осіб - платників податків, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган, ведеться в окремому реєстрі Державного реєстру за прізвищем, ім`ям, по батькові та серією і номером паспорта без використання реєстраційного номера облікової картки.
До облікової картки фізичної особи - платника податків та повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків) вноситься така інформація: прізвище, ім`я та по батькові; дата народження; місце народження (країна, область, район, населений пункт); місце проживання, а для іноземних громадян - також громадянство; серія, номер свідоцтва про народження, паспорта (аналогічні дані іншого документа, що посвідчує особу), ким і коли виданий; унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі (у разі внесення інформації про особу до Єдиного державного демографічного реєстру).
До інформаційної бази Державного реєстру включаються такі дані про фізичних осіб: джерела отримання доходів; об`єкти оподаткування; сума нарахованих та/або отриманих доходів; сума нарахованих та/або сплачених податків; інформація про податкову знижку та податкові пільги платника податків; унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі на підставі даних розпорядника такого реєстру, наданих у порядку інформаційної взаємодії відповідно до законодавства.
Фізична особа несе відповідальність згідно із законом за достовірність інформації, що подається для реєстрації у Державному реєстрі.
Фізичні особи - платники податків зобов`язані подавати контролюючим органам відомості про зміну даних, які вносяться до облікової картки або повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і мають відмітку у паспорті), протягом місяця з дня виникнення таких змін шляхом подання відповідної заяви за формою та у порядку, визначеними центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Суд зазначає, що Державний реєстр фізичних осіб - платників податків було сформовано на основі Державного реєстру фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів. Обліковим карткам фізичних осіб, які на момент набрання чинності цим Кодексом зареєстровані у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів, присвоюються номери, що відповідають ідентифікаційним номерам платників податків - фізичних осіб. Документи про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів, видані контролюючими органами у порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Кодексом, вважаються дійсними для всіх випадків, передбачених для використання реєстраційних номерів облікових карток фізичних осіб, не підлягають обов`язковій заміні та є такими, що засвідчують реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків.
Позивач є територіальним підрозділом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, формує та веде Державний реєстр фізичних осіб - платників податків, у якому, серед іншого, фіксується місце проживання фізичних осіб - платників податків.
Як вбачається з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків та паспорту відповідача, податковою адресою та місцем його проживання є: АДРЕСА_4 . /а.с.12-13, 37-38/
Так, на виконання вимог ст.59 ПК України, податковим органом правомірно сформовано та направлено ОСОБА_1 податкову вимогу про наявність станом на 07.07.2021 податкового боргу в сумі 3542,52грн. /а.с.5-6/ 
Вищезазначена податкова вимога направлена на податкову адресу відповідача та отримана 09.01.2022.
Колегія суддів вважає безпідставним посилання відповідача на неотримання вказаної податкової вимоги, оскільки ПК України встановлює обов`язок податкового органу направити вказану податкову вимогу рекомендованим відправлення на податкову адресу платника податків, а вручення такого відправлення, зокрема, і встановлення особи отримувача здійснюється оператором зв`язку.
Згідно пп.20.1.34 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Органами стягнення є виключно контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 цього пункту, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень (п.41.4 ст.41 ПК України).
Пунктом 95.2. ст.95 ПК України визначено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
Відповідно до вимог абз.1 п.95.3 ст.95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (п.95.4 ст.95 ПК України).
З урахуванням того, що сума пені у розмірі 115044,69грн. набула статусу податкового боргу, а її розмір підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, беручи до уваги направлення податковим органом податкової вимоги у відповідності до ПК України, колегія суддів дійшла висновку про наявність законних підстав для стягнення з ОСОБА_1 суми заборгованості у загальному розмірі 115044,69грн.
На підставі викладеного, оскільки судом першої інстанції при вирішенні справи неповно з`ясовано обставини справи, порушено норми матеріального права, тому рішення суду першої інстанції в порядку ст.317 КАС України підлягає частковому скасуванню.
Керуючись ст.ст.311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області задовольнити частково, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2025 року скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог Головного управління ДПС в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу.
Ухвалити у цій частині постанову, якою стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави податковий борг у розмірі 115044 (сто п`ятнадцять тисяч сорок чотири) грн. 69 коп.
В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2025 року залищити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Суддя-доповідач | | А.В. Крусян
Судді | | О.А. Шевчук   О.В. Яковлєв