Справа № 462/3789/26 

ПОСТАНОВА
Іменем України
09 липня 2026 року м. Львів

Суддя Залізничного районного суду м. Львова Мруць І.С., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який згідно протоколу проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

встановив:

ОСОБА_1 20.04.2026 року о 21 год. 49 хв. за адресою м. Львів, вул. Самійла Величка, 1 керував транспортним засобом «Volkswagen Passat» номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Drager Alcotest 6820» тест №2206, результат 1.70 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 а ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, належно повідомлявся судом про час та місце розгляду справи.
У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 – адвокат Сікора Вікторія Євгенівна просила закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення. Підтримала подані нею клопотання з підстав, викладених у таких. Пояснила, що в доданих до матеріалів справи відеозаписах відсутній факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 , відсутній момент руху та зупинки транспортних засобів. Зазначила, що працівниками поліції не було роз`яснено право особи на незгоду із результатами огляду на стан сп`яніння, не озвучено ознаки сп`яніння, відтак порушена процедура огляду. Також звернула увагу, що направлення в медичний заклад складено за старим зразком. 
Дослідивши матеріали справи доходжу висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.
Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зі ст. 245 КУпАП, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пунктом 2.9а Правил дорожнього руху передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №650053 від 25.04.2026 року;
- показами приладу «Drager ALKOTECT 6820 прилад №ARНЕ-0129», тест №2206, результат тесту 1.70%; (а.с.2)
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_1 з результатом згоден, поставивши свій підпис; 
-оглянутими судом відеозаписами з відеореєстраторів працівників поліції;
- направленням на огляд водія транспортного засобу;
- рапортом від 26.04.2026 р.
Суд критично ставиться до викладених у клопотанні про закриття провадження доводів адвоката, оскільки такі спростовуються наявними у матеріалах справи доказами, зокрема, відеозаписами із нагрудних камер, виходячи із яких ОСОБА_1 не заперечував факту керування ним транспортним засобом та перебування у стані алкогольного сп`яніння, погодженням із результатами огляду із використанням приладу Драгер. 
Доводи про відсутність на відеозаписі моменту руху транспортного засобу та його зупинки, тощо, форма направлення на огляд в медичний заклад не можуть в даному випадку бути підставою для закриття провадження у справі. 
Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд відмовляє у клопотанні адвоката у частині визнання їх недопустимими та визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП. 
Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.
За загальним визначенням транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, а тому на водія покладається величезна відповідальність не тільки за своє життя, а й за життя пішоходів та цілісність майна інших громадян.
При призначенні покарання суд враховує, що керування транспортним засобом в стані сп`яніння є одним із найтяжчих правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху. Тяжкість обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням, оскільки, водій у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння є загрозою для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху – водіїв, пішоходів, велосипедистів, а також і для самого себе та власності третіх осіб.
Враховуючи обставини вчиненого правопорушення, та його суспільну небезпеку, дію на території України на час вчинення адміністративного правопорушення воєнного стану, особу, що притягається до адміністративної відповідальності, вважаю за доцільне застосувати до  ОСОБА_1 адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Відповідно до ст.40-1 КУпАП, у разі винесення суддею постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до ст.4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665.60 грн. 
Керуючись ст. 40-1, 251, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

постановив:

визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та обрати йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави 665 гривні 60 копійок судового збору.
У випадку несплати штрафу у п`ятнадцятиденний термін, відповідно до вимог ст. 307, 308 КУпАП, з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу.
Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом 10 днів з дня винесення до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова. 
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: /підпис/ І.С. Мруць