Справа №760/36395/25
2/760/11226/26

РІШЕННЯ
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2026 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Українця В.В.
при секретарі Гуцало М.В.
розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

КП виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» звернулось в суд з позовом до  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. 
Свої вимоги мотивує тим, що з 01 травня 2018 року КП виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» є виконавцем комунальних послуг, а саме:
- з 01 травня 2018 року по 31 жовтня 2021 року є виконавцем послуг з централізованого опалення та з централізованого постачання гарячої води;
- з 01 листопада 2021 року є виконавцем послуг з постачання теплової енергії та з постачання гарячої води. 
КП виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» підготовлено та опубліковано договір про надання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28 березня 2018 року № 34 (5085). 
Свідоцтвом повного акцепту умов договору є факт отримання послуг споживачем.
Квартира АДРЕСА_1 під`єднана до внутрішньобудинкової системи тепло- та водопостачання, а отже відповідачі є споживачами послуг з централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води, а з 01 листопада 2021 року - споживачем послуг з постачання теплової енергії та з постачання гарячої води. 
Позивач щомісячно надає відповідачам послуги, надсилає останнім платіжні документи (рахунки) на оплату таких послуг, а відповідачі споживають надані послуги та зобов`язані оплатити їх вартість. 
Відповідачі своєчасно не сплачували за спожиті послуги з централізованого опалення та/або постачання гарячої води та послуги з постачання теплової енергії та з постання гарячої води, у результаті чого станом на 30 вересня 2025 року утворилась заборгованість, яка складає 45193 гривні 10 копійок, що складається з:
- 17054 гривні 43 копійки - заборгованість за послуги з централізованого опалення;
- 22518 гривень 18 копійок - заборгованість за послуги з постачання теплової енергії за період з 01 листопада 2021 року;
- 3384 гривні 57 копійок - заборгованість за послуги з постачання гарячої води за період з 01 листопада 2021 року. 
Також, у відповідачів існує заборгованість, що складається з: 
- 426 гривень 16 копійок - заборгованість зі сплати внесків за обслуговування вузла комерційного обліку послуг з централізованого опалення у період до 31 жовтня 2021 року;
- 1596 гривень 91 копійки - заборгованість з оплати за абонентське обслуговування з послуг з постачання теплової енергії за період з 01 листопада 2021 року;
- 212 гривень 85 копійок - заборгованість з плати за абонентське обслуговування з послуг з постачання гарячої води за період з 01 листопада 2021 року.  
11 жовтня 2018 року між ПАТ «Київенерго» та КП (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» було укладено договір № 602-18 про відступлення права вимоги (цесії), відповідно до якого ПАТ «Київенерго» відступило право вимоги, а КП (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» набуло право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців щодо виконання ними грошових зобов`язань перед кредитором з оплати спожитих до 01 травня 2018 року послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води. 
Надання послуг здійснювалось на підставі договору про надання послуг з центрального опалення та постачання гарячої води, затвердженого Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені Постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630, який опублікований 31 липня 2014 року на офіційному сайті ПАТ «Київенерго», а також в газеті «Хрещатик» від 06 серпня 2014 року № 111 (4511). 
Факт відсутності письмового договору про надання послуг з централізованого опалення та з централізованого постачання гарячої води час по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг. 
Зазначено, що загальна сума заборгованості відповідачів за спожиті послуги складається з: 
- 17054 гривні 43 копійки - заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з 01 травня 2018 року по 31 жовтня 2021 року, а також інфляційна складова боргу в сумі 2916 гривень 31 копійки та три проценти річних у розмірі 766 гривень 75 копійок;
- 1074 гривні 16 копійок - інфляційна складова боргу за послуги з централізованого постачання гарячої води за період з 01 травня 2018 року по 31 жовтня 2021 року, а також три проценти річних у розмірі 293 гривні 96 копійок;
- 22518 гривень 18 копійок - заборгованість за послуги з постачання теплової енергії за період з 01 листопада 2021 року, а також інфляційна складова боргу в сумі 3135 гривень 49 копійок, три проценти річних у розмірі 934 гривні 31 копійки та пеня в сумі 1136 гривень 75 копійок; 
- 3384 гривні 57 копійок - заборгованість за послуги з постачання гарячої води за період з 01 листопада 2021 року, а також інфляційна складова боргу в сумі 3792 гривні 38 копійок, три проценти річних у розмірі 960 гривень 24 копійки та пеня в сумі 1168 гривень 29 копійок;
- 426 гривень 16 копійок - заборгованість зі сплати внесків за обслуговування вузла комерційного обліку послуг з централізованого опалення у період до 31 жовтня 2021 року;
- 1596 гривень 91 копійки - заборгованість з оплати за абонентське обслуговування з послуг з постачання теплової енергії за період з 01 листопада 2021 року;
- 212 гривень 85 копійок - заборгованість з плати за абонентське обслуговування з послуг з постачання гарячої води за період з 01 листопада 2021 року.  
Ухвалою судді Солом`янського районного суду міста Києва від 17 лютого 2026 року позовну заяву залишено без руху. 
Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 10 березня 2026 року відкрито спрощене позовне провадження у справі.
Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 10 вересня 2026 року відмовлено в задоволенні заяви відповідача про закриття провадження у справі. 
З відзиву на позовну заяву представника ОСОБА_1 вбачається, що вона просить відмовити в задоволенні позову. Зазначено, що після відкриття провадження у справі ОСОБА_1 добровільно сплатив частину заборгованості в розмірі 45111 гривень 81 копійки, що підтверджується квитанціями. Таким чином, станом на дату подання відзиву залишок заборгованості становить 16259 гривень 93 копійки. Разом з тим, після оплати на сайті «kommunalka.ua», сайт показав відсутність заборгованості. Крім того, просить застосувати строк позовної давності до вимог позивача, оскільки позов було подано 21 листопада 2025 року, а тому просить відмовити у задоволенні вимог щодо стягнення боргу в період до 21 листопада 2023 року. 
Відповідач ОСОБА_2 відзив на позовну заяву у встановлений строк до суду не подала. 
Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що відповідачі зареєстровані у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 . Зазначене підтверджується витягом з Реєстру територіальної громади м. Києва № 139245188 від 24 жовтня 2025 року. 
11 жовтня 2018 року між ПАТ «Київенерго» та КП (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» було укладено договір № 602-18 про відступлення права вимоги (цесії), відповідно до якого ПАТ «Київенерго» відступило право вимоги, а КП (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» набуло право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців щодо виконання ними грошових зобов`язань перед кредитором з оплати спожитих до 01 травня 2018 року послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання станом на 01 серпня 2018 року з урахуванням оплат, що отримані кредитором за період з 01 серпня 2018 року до дати укладення цього договору. 
Відповідно до Додатку № 1 та Додатку № 2 до договору цесії позивач набув право вимоги заборгованості за спожиті послуги з центрального опалення та/або централізованого постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_2 .
Таким чином, позивач прийняв право вимоги до відповідачів про стягнення заборгованості за спожиті послуги з центрального опалення та/або централізованого постачання гарячої води. 
Надання послуг здійснювалось на підставі договору про надання послуг з центрального опалення та постачання гарячої води, затвердженого Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені Постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630, який опублікований 31 липня 2014 року на офіційному сайті ПАТ «Київенерго», а також в газеті «Хрещатик» від 06 серпня 2014 року № 111 (4511). 
Відповідачі не сплачують в повному обсязі за фактичне щомісячне споживання послуг з централізованого опалення та/або гарячого водопостачання.
Суд вважає, що вимоги позивач ґрунтуються на законі.
Частиною 1 ст. 714 ЦК України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. 
Відповідно ч. 1 до ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні), управитель, виконавці комунальних послуг. 
Згідно з пунктами 5, 10 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг. 
Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. 
Частиною 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.
Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Відповідачі є споживачами наданих житлово-комунальних послуг за адресою:  АДРЕСА_2 . 
Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідачі, не сплативши у строк вартість послуг, порушили вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 
З 01 травня 2018 року КП виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» є виконавцем комунальних послуг, а саме:
- з 01 травня 2018 року по 31 жовтня 2021 року є виконавцем послуг з централізованого опалення та з централізованого постачання гарячої води;
- з 01 листопада 2021 року є виконавцем послуг з постачання теплової енергії та з постачання гарячої води. 
КП «Київтеплоенерго» підготовлено та опубліковано договір про надання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28 березня 2018 року № 34 (5085). 
Відповідачі як споживачі послуг своєчасно не сплачували за спожиті з 01 травня 2018 року по 31 жовтня 2021 року послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води та за спожиті з 01 листопада 2021 року послуги з постачання теплової енергії та з постачання гарячої води, у результаті чого утворилась заборгованість. 
З позову вбачається, що загальна сума заборгованості відповідачів за спожиті послуги складається з: 
- 17054 гривні 43 копійки - заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з 01 травня 2018 року по 31 жовтня 2021 року, а також інфляційна складова боргу в сумі 2916 гривень 31 копійки та три проценти річних у розмірі 766 гривень 75 копійок;
- 1074 гривні 16 копійок - інфляційна складова боргу за послуги з централізованого постачання гарячої води за період з 01 травня 2018 року по 31 жовтня 2021 року, а також три проценти річних у розмірі 293 гривні 96 копійок;
- 22518 гривень 18 копійок - заборгованість за послуги з постачання теплової енергії за період з 01 листопада 2021 року, а також інфляційна складова боргу в сумі 3135 гривень 49 копійок, три проценти річних у розмірі 934 гривні 31 копійки та пеня в сумі 1136 гривень 75 копійок; 
- 3384 гривні 57 копійок - заборгованість за послуги з постачання гарячої води за період з 01 листопада 2021 року, а також інфляційна складова боргу в сумі 3792 гривні 38 копійок, три проценти річних у розмірі 960 гривень 24 копійки та пеня в сумі 1168 гривень 29 копійок;
- 426 гривень 16 копійок - заборгованість зі сплати внесків за обслуговування вузла комерційного обліку послуг з централізованого опалення у період до 31 жовтня 2021 року;
- 1596 гривень 91 копійки - заборгованість з оплати за абонентське обслуговування з послуг з постачання теплової енергії за період з 01 листопада 2021 року;
- 212 гривень 85 копійок - заборгованість з плати за абонентське обслуговування з послуг з постачання гарячої води за період з 01 листопада 2021 року.  
Представник відповідача у відзиві вказує на те, що після відкриття провадження у справі ОСОБА_1 добровільно сплатив частину заборгованості в розмірі 45111 гривень 81 копійки, що підтверджується квитанціями. Таким чином, станом на дату подання відзиву залишок заборгованості становить 16259 гривень 93 копійки.  
Представник позивача направив до суду заяву з проханням долучити до матеріалів справи довідку про стан розрахунків з відповідачами та залишок боргу на 05 травня 2026 року.
Із вказаної довідки вбачається, що загальна сума заборгованості відповідачів за спожиті послуги становить 19206 гривень 64 копійки та складається з: 
-2305 гривень 04 копійки - пеня;
-10918 гривень 34 копійки - інфляційна складова боргу;
-2955 гривень 26 копійок - три проценти річних;
-3028 гривень - судові витрати. 
Встановлено, що відповідачем було у добровільному порядку сплачено основну суму заборгованості за надані послуги. 
Разом з тим, нараховані штрафні санкції стороною відповідачів сплачено не було. 
Вбачається, що доказів на спростування доводів сторони позивача відповідачами суду не надано. 
На підтвердження своїх доводів щодо заборгованості відповідачів, позивач надав суду розрахунки заборгованості.
Разом з тим, вбачається, що відповідачами доказів на спростування наданих позивачем розрахунків заборгованості не надано. Зокрема, не надано інший розрахунок, який би спростовував нарахування позивача. 
Оцінивши надані позивачем розрахунки боргу, суд вважає, що позивач обґрунтовано нарахував зазначені суми і вважає за можливе покласти їх в основу рішення суду.
З позову вбачається, що заборгованість за спожиті послуги з централізованого постачання гарячої води за період з 01 травня 2018 року по 31 жовтня 2021 року у відповідачів відсутня, проте позивачем нарахована інфляційна складова боргу в розмірах 1074 гривні 16 копійок та три проценти річних в сумі 293 гривні 96 копійок. 
Враховуючи відсутність заборгованості у відповідачів за спожиті послуги з централізованого постачання гарячої води за вказаний період, нарахована позивачем сума інфляційної складової боргу в розмірі 1074 гривні 16 копійок та три проценти річних в сумі 293 гривні 96 копійок стягненню з відповідачів не підлягають. 
Вбачається, що стороною позивача заява про зменшення позовних вимог до суду не подавалась, а направлена лише довідка про залишок боргу. 
За таких обставин, заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а саме в частині стягнення з відповідачів інфляційної складової боргу, трьох процентів річних та пені. 
Таким чином, з відповідачів на користь позивача підлягає заборгованість, що складається з:
-інфляційної складової боргу за послуги з централізованого опалення за період з 01 травня 2018 року по 31 жовтня 2021 року в сумі 2916 гривень 31 копійки та три проценти річних у розмірі 766 гривень 75 копійок;
-інфляційної складової боргу за послуги з постачання теплової енергії за період з 01 листопада 2021 року в сумі 3135 гривень 49 копійок, трьох процентів річних у розмірі 934 гривні 31 копійки та пені в сумі 1136 гривень 75 копійок; 
-інфляційної складової боргу за послуги з постачання гарячої води за період з 01 листопада 2021 року в сумі 3792 гривні 38 копійок, трьох процентів річних у розмірі 960 гривень 24 копійки та пені в сумі 1168 гривень 29 копійок.
Представник відповідача просить застосувати наслідки спливу позовної давності до вимог позивача, оскільки позов було подано 21 листопада 2025 року, а тому просить відмовити у задоволенні вимог щодо стягнення боргу в період до 21 листопада 2023 року.
Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Пунктом 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України визначено, що позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).
У постанові Верховного Суду від 06 грудня 2023 року у справі № 212/10834/21 було зроблено наступний висновок, що з урахуванням пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України та часу введення в Україні карантину у межах позовної давності знаходиться період з березня 2017 року.
Згідно з частинами 2, 3 ст. 263 ЦК України у разі виникнення обставин для зупинення перебігу позовної давності, перебіг позовної давності зупиняється на весь час існування цих обставин. Від дня припинення обставин, що були підставою для зупинення перебігу позовної давності, перебіг позовної давності продовжується з урахуванням часу, що минув до його зупинення.
Відповідно до ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.
Згідно з п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19), строки, визначені ст.ст. 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.
З метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19 Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 був введений карантин (дата набрання чинності 12 березня 2020 року), дія якого неодноразово продовжувалась відповідними постановами КМ України до 30 червня 2023 року.
У постанові Верховного Суду від 07 вересня 2022 року у справі № 679/1136/21 зазначено, що у п. 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України в редакції Закону № 540-ІХ перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу СОVID-19» з 12 березня 2020 року на усій території України установлений карантин, який продовжений до 03 серпня 2021 року. Тобто строки, визначені статтями 257, 258 ЦК України, були продовжені на час карантину, а тому слідує, що на момент звернення позивача з цим позовом, строк позовної давності не закінчився.
Отже, починаючи з 12 березня 2020 року строк позовної давності продовжений на час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19).
Законом України від 15 березня 2022 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» внесено зміни до ЦК України щодо строків позовної давності, зокрема, Розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено пунктом 19, який з-поміж іншого передбачає, що на період дії воєнного і надзвичайного стану продовжуються загальні і спеціальні строки позовної давності встановлені, статтями 257-259 ЦК України.
Так, відповідно до пункту 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (в редакції Закону № 3450-ІХ від 08 листопада 2023 року) у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.
У зв`язку з військовою агресією проти України указом Президента від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» на всій території України запроваджено правовий режим воєнного стану з 24 лютого 2022 року, дія якого неодноразово продовжувалась відповідними указами Президента України.
Станом на 10 вересня 2026 року діє правовий режим воєнного стану. 
Таким чином, керуючись пунктами 12, 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, оскільки карантин почався на території України 12 березня 2020 року, а воєнний стан - 24 лютого 2022 року, можна зробити висновок про те, що загальна позовна давність була продовжена 12 березня 2020 року на період дії карантину, та призупинила свій перебіг з 24 лютого 2022 року на період дії воєнного стану.
З наданих стороною позивача розрахунків заборгованості за період з липня 2015 року по вересень 2025 року вбачається, що відповідачами здійснювались часткові оплати за надані послуги, зокрема, у вересні 2016, жовтні 2016 року, лютому 2017 року, березні 2017 року, травні 2017 року, серпні-жовтні 2017 року, квітні-травні 2018 року, серпні-листопаді 2018 року, листопаді-грудні 2019 року, січні 2020 року, травні 2024 року, січні 2025 року, липні 2025 року.
За таких обставин, перебіг позовної давності переривався у зв`язку із вчиненням відповідачами дій, що свідчить про визнання ними свого боргу, а саме, частковою сплатою боргу за надані житлово-комунальні послуги.  
З матеріалів справи вбачається, що з позовом КП ВО Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» звернулось до суду у грудні 2025 року, разом з тим, у спірний період на всій території України було запроваджено карантин, а під час дії карантину строки, визначені статтею 257 ЦК України, продовжуються на строк дії такого карантину, а також враховуючи введення на території України воєнного стану з 24 лютого 2022 року, який було неодноразово продовжено та який діє й на час розгляду справи, а перебіг позовної давності, визначений ЦК України, зупиняється на строк дії такого стану, суд дійшов висновку, що позивач звернувся до суду із позовом у межах продовженого законом строку позовної давності.
З огляду на наведене, позов КП «Київтеплоенерго» підлягає задоволенню частково.
З урахуванням часткового задоволення позову, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідачів на користь позивача підлягає 3028 гривень судового збору, по 1514 гривень з кожного. 
Керуючись статтями 256-258, 263, 264, 525, 526, 530, 610, 625, 714, пунктами 12, 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу СОVID-19», Законом України від 15 березня 2022 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», статтями 3, 4, 10, 13, 76-82, 89, 141, 223, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд, - 

в и р і ш и в:

Позов Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (м. Київ, площа Івана Франка, 5) до  ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ),  ОСОБА_2  ( АДРЕСА_2 ) про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути солідарно з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ),  ОСОБА_2  ( АДРЕСА_2 ) на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (м. Київ, площа Івана Франка, 5) інфляційну складову боргу за послуги з централізованого опалення за період з 01 травня 2018 року по 31 жовтня 2021 року в сумі 2916 гривень 31 копійки та три проценти річних у розмірі 766 гривень 75 копійок; інфляційну складову боргу за послуги з постачання теплової енергії за період з 01 листопада 2021 року в сумі 3135 гривень 49 копійок, три проценти річних у розмірі 934 гривні 31 копійки та пеню в сумі 1136 гривень 75 копійок; інфляційну складову боргу за послуги з постачання гарячої води за період з 01 листопада 2021 року в сумі 3792 гривні 38 копійок, три проценти річних у розмірі 960 гривень 24 копійки та пеню в сумі 1168 гривень 29 копійок.
У задоволенні інших позовних вимог відмовити. 
Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (м. Київ, вул. площа Івана Франка, 5) судовий збір у розмірі 1514 гривень.
Стягнути з ОСОБА_2  ( АДРЕСА_2 ) на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (м. Київ, вул. площа Івана Франка, 5) судовий збір у розмірі 1514 гривень.
Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: