Справа № 450/4471/25 
Провадження № 2/450/437/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 січня 2026 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого-судді Мельничук І. І.
секретаря судового засідання  Дикої О. Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами, -
ВСТАНОВИВ:
представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Договорами у розмірі 26277.30 грн.; судові витрати у розмірі 2 422, 40 гривень, пов`язані із оплатою судового збору та 13 000,00 грн. на правову допомогу покласти на відповідача.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 31.03.2021 року між ТОВ «ФК «ІНКАСО ФІНАНС» та відповідачем укладено Договір № 3715311194-60933. Відповідно до умов Договору позики, дата видачі кредиту 31.03.2021 , дата повернення кредиту 20.04.2021 (включно), термін користування кредитом 20 діб. 25.03.2021 року між ТОВ «КИЇВСЬКА ТОРГОВО-ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ» та ОСОБА_1 укладено Договір № 555143316688. Згідно умов Договору позики, позикодавець надає позичальнику на умовах строковості, зворотності, платності грошові кошти на суму у загальному розмірі 3000.00 грн. 05.08.2021 було укладено договір № 05-08/21 відповідно до якого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНКАСО ФІНАНС» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 3715311194-60933. 10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 3715311194 60933. 28.08.2025 було укладено договір № 28-08/25 відповідно до якого ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 3715311194-60933. Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № 3715311194-60933. 18.12.2023 було укладено договір № 18/12-2023 відповідно до якого ТОВ «КИЇВСЬКА ТОРГОВО-ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 555143316688. Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № 555143316688. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за вищевказаними Договорами, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 26277.30 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 5500.00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 20777.30 грн.; заборгованість за нарахованими процентами згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 0.00 грн.; заборгованість за пенею та/або штрафами - 0.00 грн.; заборгованість за комісіями - 0.00 грн.; інфляційні збитки - 0.00 грн.; нараховані 3% річних -0.00 грн. На підставі наведеного просить суду задоволити позовні вимоги.
Ухвалою від 30.09.2025 року відкрито провадження у справі, а розгляд такої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. 
У вказаний строк відповідач не надав суду відзиву на позовну заяву, відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України, без поважних причин. У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. 
Відповідно до вимог ч. 2 г ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку: 
судом встановлено, що 31.03.2021 року між ТОВ «ФК «ІНКАСО ФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено Договір № 3715311194-60933, шляхом підписання такого, графіку розрахунків та паспорта споживчого кредиту електронним підписом у виді одноразового ідентифікатора, внаслідок чого отримав грошові кошти в сумі 2500,00 грн. строком на 20 діб із 31.03.2021 року по 20.04.2021 року (включно) зі сплатою відсотків за користування коштами в розмірі 1,95% на день від суми кредитування.
Встановлено, що кредитодавець повністю виконав свої зобов`язання за кредитним договором № 3715311194-60933 від 31.03.2021 року.
05.08.2021 року було укладено договір № 05-08/21 відповідно до якого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНКАСО ФІНАНС» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 3715311194-60933.
У відповідності до реєстру боржників до договору факторингу № 05-08/21 від 05.08.2021 року, ТзОВ «ФК «Інкасо Фінанс» передало ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право вимоги до відповідача за кредитним договором № 3715311194-60933 від 31.03.2021 року в сумі 3 480,00 грн., яка складається з 2500,00 грн. заборгованості за тілом кредиту, 980,00 грн. заборгованості за відсотками.
10.01.2023 року укладено договір № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «ФК «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» право вимоги за кредитними договорами, в тому числі за договором №3715311194-60933.
У відповідності до реєстру боржників до договору факторингу № 10-01/2023 від 10.01.2023 року, ТзОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» передало ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» право вимоги до відповідача за кредитним договором № 3715311194-60933 від 31.03.2021 року в сумі 18 592,50 грн., яка складається з 2500,00 грн. заборгованості за тілом кредиту, 16 092,50 грн. заборгованості за відсотками.
28.08.2025 було укладено договір №28-08/25 відповідно до якого ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3715311194-60933 від 31.03.2021 року. 
Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до Відповідача за договором №3715311194-60933.
З реєстру боржників від 28.08.2025 року до договору факторингу № 28-08/25 від 28.08.2025 року вбачається, що ТзОВ «Коллект Центр» передало ТзОВ «Факторинг Партнерс» право вимоги до відповідача за кредитним договором № 3715311194-60933 від 31.03.2021 року в сумі 18 592,50 грн., яка складається з 2500,00 грн. заборгованості за тілом кредиту, 16 092,50 грн. заборгованості за відсотками.
У відповідності до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 3715311194-60933 від 31.03.2021 року, виготовленого ТзОВ «ФК «ІНКАСО ФІНАНС», станом 05.08.2021 рік, у відповідача наявна заборгованість у розмірі 3 480,00 грн., яка складається з 2500,00 грн. заборгованості за тілом кредиту, 980,00 грн. заборгованості за відсотками.
Водночас, суд не може в повній мірі погодитись із наданим позивачем розрахунком заборгованості з огляду на наступне.
З реєстру боржників до договору факторингу № 05-08/21 від 05.08.2021 року вбачається, що первісний кредитор ТзОВ «ФК «Інкасо Фінанс» передало ТзОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право вимоги до відповідача за кредитним договором № 3715311194-60933 від 31.03.2021 року в сумі 3 480,00 грн., яка складається з 2500,00 грн. заборгованості за тілом кредиту, 980,00 грн. заборгованості за відсотками.
З врахуванням викладеного, подальше нарахування ТзОВ «Вердикт Капітал» заборгованості ОСОБА_1 до загальної суми 18592.50 грн., із якої 16092,50 грн. не відповідає умовам кредитного договору № 3715311194-60933 від 31.03.2021 року, а також договору факторингу № 05-08/21 від 05.08.2021 року, з огляду на що, такі нарахування є безпідставними.
25.03.2021 року між ТОВ «КИЇВСЬКА ТОРГОВО-ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ» та ОСОБА_1 укладено Договір № 555143316688, за умовами якого товариство надало позичальнику позику в сумі 3000 грн. на строк 30 календарних днів зі сплатою відсотків: стандартна відсоткова ставка 950,00% річних; знижена процентна ставка 255, 50 % річних.
18.12.2023 року було укладено договір №18/12-2023 відповідно до якого ТОВ «КИЇВСЬКА ТОРГОВО-ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №555143316688.
Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до відповідача за договором №555143316688.
Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №555143316688 від 25.03.2021 р., відповідно до розрахунку заборгованості, становить 7684,80 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 3000,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 4684,80 грн.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст. 612 ЦК України).
Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, а саме, не здійснив погашення заборгованості за кредитом у встановленому договором порядку та в строки, у зв`язку із чим утворилася заборгованість перед позивачем як новим кредитором.
Що стосується позовних вимог в частині стягнення заборгованості за відсотками, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише в межах погодженого сторонами строку дії договору.
За змістом ч. 4 ст. 263 ЦПК України та ч. 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові від 04.02.2020 року у справі № 912/1120/16 (провадження № 12-142гс19) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що у межах кредитного договору позичальник отримує позичені кошти у своє тимчасове користування на умовах повернення, платності і строковості. У постановах Великої Палати Верховного Суду вже неодноразово вказувалося на те, що цивільне законодавство передбачає як випадки, коли боржник правомірно користується наданими йому коштами та має право не сплачувати кредитору свій борг протягом певного узгодженого часу, так і випадки, коли боржник повинен сплатити борг кредитору, однак не сплачує коштів, користуючись ними протягом певного строку неправомірно. Зокрема, відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані ч. 1 ст. 1048 ЦК України. Такі проценти є звичайною платою боржника за право тимчасово користуватися наданими йому коштами на визначених договором та законодавством умовах, тобто у межах належного та добросовісного виконання сторонами договірних зобов`язань, а не у випадку їх порушення. Натомість наслідки прострочення грошового зобов`язання (коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх) також урегульовані законодавством.
У випадках, коли боржник порушив умови договору, прострочивши виконання грошового зобов`язання, за частиною першою ст. 1050 ЦК України застосуванню у таких правовідносинах підлягає положення ст. 625 цього Кодексу. За наведеним у цій статті регулюванням відповідальності за прострочення грошового зобов`язання на боржника за прострочення виконання грошового зобов`язання покладається обов`язок сплатити кредитору на його вимогу суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проценти встановлені ст. 625 ЦК України, підлягають стягненню саме при наявності протиправного невиконання (неналежного виконання) грошового зобов`язання. Тобто, проценти, що стягуються за прострочення виконання грошового зобов`язання за ч. 2 ст. 625 ЦК України є спеціальним видом відповідальності за таке порушення зобов`язання. На відміну від процентів, які є звичайною платою за користування грошима, зокрема за договором позики, до них застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність.
Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма ч. 1 ст. 1048 ЦК України і охоронна норма ч. 2 ст. 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та ч. 1 ст. 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення можуть бути стягнуті річні проценти відповідно до ст. 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання.
Враховуючи вищевикладене, право позикодавця нараховувати передбачені договором проценти припиняється після спливу визначеного договором строку дії договору чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Таким чином, суд приходить до висновку, що аргументи, якими представник позивача мотивувала позовні вимоги, частково знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, а тому такі слід задоволити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Договорами у розмірі 11 164,80 грн.
Щодо заявленої вимоги про відшкодування понесених судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони прапорційно розміру задоволених позовних вимог, на підставі чого та приймаючи до уваги, що позов підлягає частковому задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 037,81 грн.
В той же час суд не вбачає підстав для покладення на відповідача 13 000,00 грн. понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, оскільки зі змісту поданих на підтвердження вказаних обставин документів вбачається, що Договір № 02-07/2024 про надання правової допомоги від 02.07.2024, заявка про надання юридичної допомоги №1228 від 01.08.2025, витяг з акту № 17 про надання юридичної допомоги від 31.08.2025 підписані позивачем та Адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС», в той час як скерована до суду позовна заява підписана не адвокатом, а директором ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» Сердійчук Я., яка представляє інтереси позивача, тому надання останніми правничої професійної допомоги позивачу у цій справі є не доведеним належними доказами, що позбавляє суд можливості стягнути такі витрати з відповідача.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 259, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд -
ВИРІШИВ:
позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами, - задоволити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання:  АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» (ЄДРПОУ 42640371, 03150, м. Київ, вул. Ґедройця Єжи, буд. 6, офіс 521) заборгованість за Договором № 3715311194-60933 від 31.03.2021 року та за Договором 555143316688 від 25.03.2021 року у загальному розмірі 11 164,80 (одинадцять тисяч сто шістдесят чотири гривні 80 копійок) гривень.
В задоволенні решти позовних вимог – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» (ЄДРПОУ 42640371, 03150, м. Київ, вул. Ґедройця Єжи, буд. 6, офіс 521) витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 037,81 грн (одна тисяча тридцять сім гривень 81 копійка) гривень.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду через суд першої інстанції.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 01.01.2026 року.

Суддя: І. І. Мельничук