ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
79014, місто Львів, вулиця Личаківська, 128
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.07.2026 Справа № 914/248/25 

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Заболотівці», с.Заболотівці,
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Ін Форс Груп», м.Київ,
про: стягнення коштів.
Суддя І. Б. Козак
При секретарі Р.Волошин
Представники сторін:
Від позивача: Прімєрова Н.Г.
Від відповідача: Буйний А.О. (поза межами приміщення суду).

На розгляді Господарського суду Львівської області перебувала справа №914/248/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Заболотівці» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ін Форс Груп» про стягнення сплаченої за товар грошової суми та 3% річних.
Рішенням Господарського суду Львівської області від 15.07.2025 у справі №914/248/25 (суддя Ділай У.І.) позовні вимог задоволено, стягнуто з ТОВ «ІН ФОРС ГРУП» на користь ТОВ «ЗАБОЛОТІВЦІ» 5 948 100 грн у т.ч. ПДВ сплаченої за товар грошової суми, що є еквівалентом 135 000 ЄВРО за курсом продажу ЄВРО за гривні, встановленим Національним банком України + 1%, зафіксованим на сайті НБУ на 30 січня 2025 року на рівні 44,06 грн за 1 ЄВРО, та 24 397,34 грн трьох процентів річних, що є еквівалентом 553 ЄВРО 73 євроцентів за курсом продажу ЄВРО за гривні, встановленим Національним банком України, зафіксованим на сайті НБУ на 30 січня 2025 року на рівні 44,06 грн за 1 ЄВРО, 7200 грн судового збору.
Додатковим рішенням Господарського суду Львівської області від 31.07.2025 у справі №914/248/25 (суддя Березяк Н.Є.) заяву ТОВ «Заболотівці» про ухвалення додаткового рішення задоволено, стягнуто з ТОВ «Ін Форс Груп» на користь ТОВ «Заболотівці» 45 000 грн витрат на правову (правничу) допомогу.
Постановою Західного апеляційного господарського суду від 26.11.2025 у справі №914/248/25 апеляційну скаргу ТОВ «Ін Форс Груп» задоволено, рішення Господарського суду Львівської області від 15.07.2025 скасовано, прийнято нове рішення яким в задоволенні позову відмовлено; додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 31.07.2025 скасовано, прийнято нове рішення яким в задоволенні заяви ТОВ «Заболотівці» про ухвалення додаткового рішення у справі №914/248/25 відмовлено; стягнуто з ТОВ «Заболотівці» на користь ТОВ «Ін Форс Груп» 108 000 грн судового збору за розгляд апеляційної скарги.
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 05.03.2026 у справі №914/248/25 касаційну скаргу ТОВ «Заболотівці» задоволено частково, постанову Західного апеляційного господарського суду від 26.11.2025 та рішення господарського суду Львівської області від 15.07.2025 у справі №914/248/25 скасовано, а справу №914/248/25 передано на новий розгляд до господарського суду Львівської області.
07.04.2026 проведено автоматизований розподіл і справу №914/248/25 передано для розгляду судді Козак І.Б.
Ухвалою суду від 08.04.2026 справу №914/248/25 прийнято до розгляду, підготовче засідання призначено на 12.05.2026.
Ухвалою суду від 26.05.2026 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 30.06.2026. 
Правова позиція позивача.
У судове засідання 22.07.2026 представник позивача з`явився, позовні вимоги підтримав повністю. У письмових поясненнях надав пояснення щодо постанови Верховного Суду, звернув увагу суду на наступне:
Позивач наголошує на тому, що він виконував всі рекомендації представників відповідача, які були необхідні для ремонту трактора, а відповідач визнавав виявлені дефекти у роботі трактора як гарантійні випадки та безкоштовно усував їх. 20 серпня 2024 року позивач повернув відповідачу підмінний трактор 8740 згідно акту приймання-передачі майна зі зберігання за Договором зберігання № ІФГ-1598 ЛТ від 08.04.2024 (відповідач сам приїхав до позивача і забрав підмінний трактор). Трактор колісний MF8S.265 Dyna-7 серійний номер VKKMB840TMB013015, рік випуску 2021, який був переданий відповідачу для ремонту за актом № 2 приймання-передачі майна від 08.04.2024, не був відремонтований відповідачем та залишився у відповідача по даний час.
Листом –претензією від 04.11.2024 позивач відмовився від договору поставки № ІФГ-857 ЛТ від 25 травня 2022 року. Відмова від договору є такою, що відбулася, оскільки покупець (Позивач) направив продавцю (Відповідачу) відповідну претензію, надавши суду докази такого направлення та отримання її продавцем (Відповідачем). Відповідач сприйняв дану односторонню відмову Позивача від договору поставки № ІФГ-857 ЛТ від 25 травня 2022 року, яка була викладена у претензії від 04.11.2024, саме як відмову від договору поставки № ІФГ-857 ЛТ від 25 травня 2022 року, що підтверджується його листом № 17/12 від 17 грудня 2024 року, яким він не тільки не заперечив проти даної односторонньої відмови Позивача, але й навіть запропонував йому повернути кошти за товар. 
Фактично, спір між Позивачем та Відповідачем у цій справі виник лише щодо визначення розміру грошових коштів, які мають бути повернені Позивачу Відповідачем за придбаний товар, оскільки позиція Позивача – це 135 000 Євро сплаченої за товар грошової суми згідно курсу, сформованого станом на дату пред`явлення претензії, а позиція Відповідача – це 90 000 Євро згідно курсу, сформованого станом на дату продажу товару, що і спонукало Позивача звернутися до Суду з даним позовом до Відповідача.
Таким чином просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та стягнути із відповідача на користь позивача 5 948 100 грн у т.ч. ПДВ сплаченої за товар грошової суми, що є еквівалентом 135 000 ЄВРО за курсом продажу ЄВРО за гривні, встановленим Національним банком України + 1%, зафіксованим на сайті НБУ на 30 січня 2025 року на рівні 44,06 грн за 1 ЄВРО, та 24 397,34 грн 3% річних, що є еквівалентом 553,73 євро за курсом продажу ЄВРО за гривні, встановленим Національним банком України, зафіксованим на сайті НБУ на 30 січня 2025 року на рівні 44,06 грн. за 1 ЄВРО.
Через систему Електронний суд 23.06.2026 подав клопотання про стягнення судових витрат (вх.№17867/26).
Відповідач проти задоволення клопотання про стягнення судових витрат заперечив у додаткових поясненнях (вх.№18216/26 від 25.06.2026) у яких просив суд, серед іншого, залишити судові витрати за позивачем.
Попередній розрахунок судових витрат:
- 216 000 грн - сума сплаченого судового збору;
- 185 000 грн - витрати на професійну правничу допомогу.
Правова позиція відповідача.
У судове засідання 22.07.2026 представник відповідача з`явився, проти задоволення позову заперечив повністю. У письмових поясненнях надав пояснення щодо постанови касаційної інстанції, звернув увагу суду на наступне:
Згідно з укладеним між позивачем та відповідачем Додатку № 3 до Договору купівлі-продажу, що долучений позивачем до матеріалів справи, гарантійний термін на Товар (трактор) становить 6 місяців з дати підписання Акту приймання- передачі Товару (трактора) при умові сервісного обслуговування в компанії. Згідно з Актом приймання передачі Товару (сільськогосподарської техніки) відповідно до Договору, що також долучений позивачем до матеріалів справи, трактор передано позивачу 13.07.2022. Таким чином, гарантійний строк на трактор сплинув 14.01.2023. 
Водночас, наявні в матеріалах справи докази відображають комунікацію сторін з серпня 2023 року, тобто після закінчення гарантійного строку. Як наслідок, матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про наявність недоліків трактора протягом встановленого сторонами гарантійного строку на трактор.
Більше того, матеріали справи також не містять доказів, які б свідчили про настання гарантійних випадків, а відтак у позивача відсутні правові підстави для розірвання Договору, повернення трактора та повернення коштів. Відсутні будь-які первинні документи за період до 13.01.2023: акти огляду, заявки на гарантійний ремонт, рекламації, дефектні відомості, акти про гарантійний випадок, підписані уповноваженими представниками сторін, фотофіксація, висновки сервісної служби тощо. Перші документальні докази (акти приймання-передачі трактора для ремонту) з`явилися лише у серпні 2023 року, тобто через сім місяців після закінчення гарантійного строку. 
Крім того, відповідно до Додатку № 3 до Договору факт настання гарантійного випадку підлягав встановленню уповноваженими представниками сторін (головним інженером покупця та керівником сервісної служби продавця) шляхом складання відповідного акта про настання гарантійного випадку та дефектної відомості. Проте матеріали справи також не містять жодного такого документа. При цьому відповідач не заперечує, що було декілька звернень від позивача протягом гарантійного строку, але недоліки були не суттєвими і одразу усувалися на місці: заміна ущільнюючого кільця на колбі фільтра сепаратора; стук в кабіні через відпущену передню ліву подушку, яку треба було підтягнути; заміна датчика управління клімат-контролю. Однак перші звернення щодо недоліків у роботі трансмісії від позивача надійшли наприкінці травня – початку червня 2023 року, тобто вже після спливу гарантійного строку. 
Позивач не долучив до матеріалів справи належних та допустимих доказів, що б підтверджували відмову позивача від Договору. Претензія позивача від 04.11.2024 не може вважатись таким доказом, оскільки про розірвання договору в ній не йдеться. Оскільки таке волевиявлення має бути чітким, активним та розрахованим на сприйняття іншою стороною, то лише цитування в Претензії ч. 2 ст. 678 ЦК не може кваліфікуватись як односторонній правочин щодо розірвання Договору.
Матеріалами справи підтверджується, що позивачем фактично було сплачено за товар 4274100 грн. Однак, позивач необґрунтовано ототожнюючи «сплачену за трактор грошову суму» та «вартість трактора» заявив безпідставно позовну вимогу про стягнення 5 948 100 грн, що на 1 674 000 грн більше фактично сплачених позивачем за трактор коштів. Крім того, позивач не враховує, що вартість трактора суттєво знизилась у зв`язку з його фактичним використанням позивачем у господарській діяльності та напрацюванням 897 мотогодин. Таким чином, вимога позивача про стягнення 5 948 100 грн є необґрунтованою. У зв`язку з чим просить суд відмовити в позові повністю.
Обставини справи.
25 травня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Ін Форс Груп» (Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Заболотівці» (Покупець) укладено договір поставки № ІФГ-857 ЛТ. 
Цим договором регулюються відносин сторін з поставки сільськогосподарської техніки, а саме: трактор колісний Massey Ferguson 8S.265 Dyna-7 (VKKMB840TMB013015), 2021 року випуску (п. 1.1 договору). 
Разом з вказаним договором сторонами були складені та підписані три додатки до договору: № 1 Специфікація, № 2 Характеристики Товару, № 3 Гарантійні умови.
Відповідно до пункту 2.1 договору загальна вартість товару, що підлягає поставці становить 135 000 Євро, що є еквівалентом 4 274 100 грн, у т.ч. ПДВ, за курсом продажу Євро за гривні встановленим Національним банком України +1%, зафіксований на сайті НБУ на дату підписання договору, а саме 25 травня 2022 року на рівні 31,66 грн за 1 Євро. У випадку збільшення вартості товару з будь-яких підстав, передбачених умовами даного договору поставки, така доплата здійснюється за рахунок власних коштів Покупця.
В договорі ціна товару та розміри платежів визначаються в іноземній валюті Євро (EUR), з зазначенням еквіваленту в гривні, відповідно курсу Національного банку України + 1 відсотки на дату підписання договору (п. 2.2 договору).
У розділі 3 договору сторони врегулювали порядок оплати товару.
Згідно з додатком № 1 до договору, специфікацію № 001 від 24.05.2022 сторони погодили, що вартість товару - колісний трактор MASSEY FERGUSON 8S.265 (Демо 2021) (1 шт.) без ПДВ становить 3 561 750 грн. (еквівалент 112 500 EUR), ПДВ 712 350 грн (еквівалент 22 500 EUR), сума з ПДВ 4 274 100 грн. (еквівалент 135 000 EUR). Ціна товару в валюті 135 000 EUR. Валюта, в якій виражено еквівалент: Євро (EUR). Курс EUR на дату, що передує даті підписання специфікації: 31,66 грн.
Згідно з п. 5.3 договору поставки та додатку № 3 до даного договору – Гарантійні умови - Продавець надає гарантію на сільськогосподарську техніку. Гарантійний термін на товар становить - 6 місяців, з дати підписання акта приймання-передачі товару, при умові сервісного обслуговування в компанії. У випадку виявлення дефекту матеріалів або виробу, що перебувають на гарантії, Продавець зробить ремонт. Якщо для здійснення ремонту необхідні деталі - використовуються тільки нові оригінальні деталі. Продавець також проводить післягарантійне сервісне обслуговування, про що сторони укладають окремий договір.
На виконання умов договору поставки Покупець повністю оплатив Продавцю вартість товару в розмірі 4 274 100 грн з ПДВ (що еквівалентно 135 000 Євро).
Відповідно до акта приймання-передачі товару (сільськогосподарської техніки) відповідно до договору поставки № ІФГ-857 ЛТ від 13.07.2022, Продавець передав, а Покупець прийняв товар - трактор колісний Massey Ferguson 8S.265 (Демо 2021) (VKKMB840TMB013015), 2021 року випуску.
Як зазначає позивач, протягом гарантійного терміну, починаючи з жовтня 2022 року по даний час, поставлений відповідачем трактор колісний MASSEY FERGUSON 8S.265 (Демо 2021) (VKKMB8-40TMB013015), 2021 року випуску, неодноразово виходив з ладу та потребував гарантійного ремонту, який проводився відповідачем.
У листі вих. № 26/10 від 26.10.2023 відповідач вказав, що відповідно до умов гарантійного обслуговування ТОВ «Ін Форс Груп» виконало ремонт трансмісії трактора колісного MF8S.265 Dyna-7 (серійний номер VKKMB840TMB013015), повідомив про можливість подальшої експлуатації техніки та інформував про надання гарантії на трансмісію техніки строком 1 рік, що обраховується від дати завершення ремонтних робіт 28.08.2023. Протягом гарантійного строку ТОВ «Ін Форс Груп» зобов`язався за власний рахунок виконувати роботи з поточного та капітального ремонту з метою відновлення справності і працездатності трансмісії техніки.
Згідно з актом № 1 приймання-передачі майна від 11.12.2023 позивач передав відповідачу трактор колісний MF8S.265 Dyna-7 серійний номер VKKMB840TMB013015, рік випуску 2021, напрацювання складає -2400 мтг для ремонту - порушення режиму роботи КПП. Потребує ремонту.
За актом № 2 приймання-передачі майна від 08.04.2024, позивач передав відповідачу трактор колісний MF8S.265 Dyna-7 серійний номер VKKMB840TMB013015, рік випуску 2021, напрацювання складає -2466 мтг для ремонту - порушення режиму роботи КПП. Потребує ремонту.
12 листопада 2024 ТОВ «Заболотівці» направило на поштову адресу відповідача лист-претензію від 04.11.2024 у якій із посиланням на п.5.3. договору та ч. 2 ст. 678 Цивільного кодексу України просив повернути йому сплачені за товар грошові кошти в сумі 135 000 Євро, що є еквівалентом 6 131 700 грн у т.ч. ПДВ за курсом продажу Євро за гривні, встановлені Національним банком України + 1%, зафіксований на сайті НБУ на 04.11.2024 на рівні 45,42 грн за 1 Євро - протягом 7 календарних днів з моменту отримання даної претензії (ч. 2 ст. 530 ЦК України). Претензія отримана відповідачем 19.11.2024, що підтверджується роздруківкою з офіційного сайту «Укрпошти» щодо перевірки статусу відстеження станом на 21.11.2024.
У відповідь ТОВ «Ін Форс Груп» направило позивачу лист за вих. № 17/12 у якому повідомило про готовність розглянути можливість повернення частини коштів, враховуючи експлуатацію ТОВ «Заболотівці» трактора, а саме гривневий еквівалент 90 000 Євро (згідно курсу, сформованим на момент продажу трактора), за умови повернення трактора.
Враховуючи відмову відповідача добровільно повернути сплачену за товар грошову суму позивач звернувся з позовом до суду про стягнення 5 948 100 грн у т.ч. ПДВ сплаченої за товар грошової суми, що є еквівалентом 135 000 Євро за курсом продажу Євро за гривні, встановленим Національним банком України + 1%, зафіксованим на сайті НБУ на 30.01.2025 на рівні 44,06 грн за 1 Євро. Крім того, в порядку ст. 625 ЦК України позивач нарахував 24 397,34 грн 3% річних, що є еквівалентом 553 Євро 73 євроцентів за курсом продажу Євро за гривні, встановленим Національним банком України, зафіксованим на сайті НБУ на 30.01.2025 на рівні 44,06 грн за 1 Євро.
Станом на дату винесення рішення відповідачем не подано доказів оплати заявлених коштів.
Оцінка суду.
Згідно з приписами ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини; інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти.
Між сторонами у справі виникли права і обов`язки на підставі Договору поставки №ІФГ-857 ЛТ від 25.05.2022, предметом якого є врегулювання відносин сторін з поставки сільськогосподарської техніки, а саме: трактор колісний Massey Ferguson 8S.265 Dyna-7 (VKKMB840TMB013015), 2021 року випуску, у зв`язку з чим сторони набули взаємних прав і обов`язків.
У матеріалах справи відсутні та сторонами не надані докази визнання недійсним договору чи визнання неукладеним в певній частині. Також відсутні докази про розірвання договору.
За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, відповідно до положень ст. 712 ЦК України, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
У частині 2 ст. 712 Цивільного кодексу зазначено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Статтею 673 ЦК України визначено, що продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. Якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети. У разі продажу товару за зразком та (або) за описом продавець повинен передати покупцеві товар, який відповідає зразку та (або) опису. Якщо законом встановлено вимоги щодо якості товару, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, який відповідає цим вимогам.
Відповідно до акту приймання-передачі товару від 13.07.2022, відповідач передав, а позивач прийняв товар (трактор).
Відповідно до ст. 675 ЦК України товар, який продавець передає або зобов`язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу. Договором або законом може бути встановлений строк, протягом якого продавець гарантує якість товару (гарантійний строк). Гарантія якості товару поширюється на всі комплектуючі вироби, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до ст.ст. 526, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з ч. 2 ст. 678 ЦК України у разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: 1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару.
Якщо продавець товару неналежної якості не є його виготовлювачем, вимоги щодо заміни, безоплатного усунення недоліків товару і відшкодування збитків можуть бути пред`явлені до продавця або виготовлювача товару.
Слід зазначити, що істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені чинним законодавством. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - "значної міри" позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладені договору. Істотність порушення визначається виключно за об`єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає повернення коштів.
Також критерієм істотного порушення законодавець визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладені договору. При цьому йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору, тобто позбавляється можливості отримання очікуваних результатів виконання договору.
Згідно частини третьої статті 680 ЦК України якщо на товар встановлено гарантійний строк, покупець має право пред`явити вимогу у зв`язку з недоліками товару, які були виявлені протягом цього строку. Якщо на комплектуючий виріб встановлено гарантійний строк меншої тривалості, ніж на основний виріб, покупець має право пред`явити вимогу у зв`язку з недоліками комплектуючого виробу, якщо ці недоліки були виявлені протягом гарантійного строку на основний виріб. Якщо на комплектуючий виріб встановлено гарантійний строк більшої тривалості, ніж гарантійний строк на основний виріб, покупець має право пред`явити вимогу у зв`язку з недоліками товару, якщо недоліки у комплектуючому виробі виявлені протягом гарантійного строку на нього, незалежно від спливу гарантійного строку на основний виріб.
Позивач, укладаючи спірний договір розраховував одержати справний транспортний засіб у замовленій комплектації, який без будь-яких обмежень можливо використовувати за призначенням. Натомість, згідно з матеріалами справи, трактор є несправним (несправна коробка передач, двигун). Зокрема, у листі вих. № 26/10 від 26.10.2023 року відповідач вказав, що відповідно до умов гарантійного обслуговування, ТОВ «ІН ФОРС ГРУП» виконало ремонт трансмісії трактора колісного MF8S.265 Dyna-7 (серійний номер VKKMB840TMB013015), ТОВ «ІН ФОРС ГРУП» повідомило про можливість подальшої експлуатації Техніки та інформує про надання гарантії на трансмісію Техніки строком 1 (один) рік, що обраховується від дати завершення ремонтних робіт – 28.08.2023. Протягом гарантійного строку ТОВ «ІН ФОРС ГРУП» зобов`язується за власний рахунок виконувати роботи з поточного та капітального ремонту з метою відновлення справності і працездатності трансмісії Техніки. 
11 грудня 2023 року згідно акту № 1 приймання-передачі майна за Договором зберігання від 11.12.2023 позивач передав відповідачу трактор для чергового ремонту, оскільки виникло порушення режиму роботи КПП. 
08 квітня 2024 року згідно акту № 2 приймання-передачі майна за Договором зберігання від 08.04.2024 позивач знову передав відповідачу трактор для чергового ремонту, оскільки виникло порушення режиму роботи КПП. 
Станом на дату подачі позову Трактор колісний MASSEY FERGUSON 8S.265 (Демо 2021) (VKKMB8-40TMB013015), 2021 року випуску, перебував у ТОВ «ІН ФОРС ГРУП» на черговому гарантійному ремонті з 08 квітня 2024 року.
Наведене підтверджує, що транспортний засіб має істотні недоліки, що унеможливлює його нормальну і безпечну експлуатацію та свідчить про порушення відповідачем умов договору щодо якості товару, які виходячи зі змісту договору та предмету поставки, є його істотною умовою в розумінні ч. 1 ст. 678 ЦК України.
Щодо покликань відповідача на положення ч. 2 ст. 9 Закону України «Про захист прав покупців сільськогосподарських машин» слід зазначити, що пунктом ґ) вказаної статті передбачено право покупця за своїм вибором вимагати від виробника, продавця машин та виконавця робіт і послуг з технічного сервісу: повернення машини неналежної якості, повернення коштів, відшкодування збитків і розірвання договору.
Передаючи справу на новий розгляд до Господарського суду Львівської області Верховних Суд вказує, що суди не дослідили та не надали оцінки змісту претензії позивача від 04.11.2024, обґрунтованої ч. 2 ст. 678 ЦК України, та не встановили волевиявлення позивача на розірвання договору та чи настали обставини, які надають позивачеві право на розірвання договору, не взяли до уваги твердження позивача, викладені у відповіді на відзив, стосовно покликання у претензії на ч. 2 ст. 678 ЦК України щодо відмови від договору та вимоги повернути сплачені за товар грошові кошти. Також судами не надано оцінки відповіді відповідача на зазначену претензію, в якій відповідач готовий розглянути можливість повернення грошових коштів.
Як вбачається з матеріалів справи, 12 листопада 2024 року позивач надіслав відповідачу претензію від 04.11.2024 з вимогою повернути позивачу сплачені за товар грошові кошти в сумі 135 000 євро, що є еквівалентом 6 131 700 грн у т.ч. ПДВ за курсом продажу євро за гривні, встановлені Національним банком України + 1%, зафіксований на сайті НБУ на 04 листопада 2024 року на рівні 45,42 грн за 1 євро протягом 7 календарних днів з моменту отримання даної претензії (ч. 2 ст. 530 ЦК України). 
Також в претензії наявне покликання на ч. 2 ст. 678 Цивільного кодексу України про відмову від договору і вимога повернути сплачену за товар грошову суму.
На переконання суду сукупний зміст претензії підтверджує реалізацію права позивача на відмову від договору та повернення сплаченої за товар суми та підтверджує реалізацію позивачем способу захисту передбаченого п.1 ч. 2 ст. 678 Цивільного кодексу України.
У відповідь на претензію відповідач надіслав позивачу лист вих. № 17/12 від 17 грудня 2024 року, в якому зазначив, що ТОВ «Ін Форс Груп» готове розглянути можливість повернення частини коштів, враховуючи експлуатацію позивачем трактора, а саме гривневий еквівалент 90 000 євро (згідно з курсом, сформованим на момент продажу трактора), за умови повернення трактора. Таким чином, відповідач не заперечив ні щодо відмови позивача від договору ні від можливості повернення коштів за умов повернення трактора. Тільки під час судового розгляду відповідач почав заперечувати право позивача на відмову від договору.
Суд зауважує, що однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (п. 6 ст. 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто, відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.
Так, принцип добросовісності - це загальноправовий принцип, який передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав.
У суб`єктивному значенні добросовісність розглядається як усвідомлення суб`єктом власної сумлінності та чесності при здійсненні ним прав і виконанні обов`язків.
Добросовісність при реалізації прав і повноважень включає в себе неприпустимість зловживання правом, яка, виходячи із конституційних положень, означає, що здійснення прав та свобод людини не повинно порушувати права та свободи інших осіб.
Зазначений принцип лежить в основі доктрини venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), яка базується ще на римській максимі - "non concedit venire contra factum proprium" (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці).
Згаданий принцип римського права "venire contra factum proprium" є вираженням "equitable estoppel" - однієї з найважливіших доктрин загального права. В системі загального права ця доктрина спрямована на недопущення ситуації, в якій одна сторона може займати іншу позицію в судовому розгляді справи, що відрізняється від її більш ранньої поведінки або заяв, якщо це ставить протилежну сторону у невигідне становище.
Непослідовність позиції відповідача, зокрема вказівка у відповіді на претензію на можливість повернення частини коштів в розмірі 90 000 євро та не заперечення права позивача на відмову від договору, а потім заперечення можливості позивача на реалізацію такого права наданого п.1 ч. 2 ст. 678 Цивільного кодексу України після звернення позивача з позовом до суду, свідчить про недобросовісність поведінки відповідача.
Щодо тверджень відповідача, що позивачем був пропущений строк для пред`явлення вимоги про відмову від договору оскільки строк гарантійного обслуговування техніки сплив, суд зазначає наступне.
Частинами 1, 2 статті 676 Цивільного кодексу України передбачено, що гарантійний строк починається з моменту передання товару покупцеві, якщо інше не встановлено договором купівлі-продажу. 
Гарантійний строк, встановлений договором купівлі-продажу, продовжується на час, протягом якого покупець не міг використовувати товар у зв`язку з обставинами, що залежать від продавця, до усунення їх продавцем. Гарантійний строк продовжується на час, протягом якого товар не міг використовуватися у зв`язку з виявленими в ньому недоліками, за умови повідомлення про це продавця в порядку, встановленому статтею 688 цього Кодексу.
Відповідно до частини 1 статті 688 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний повідомити продавця про порушення умов договору купівлі-продажу щодо кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару у строк, встановлений договором або актами цивільного законодавства, а якщо такий строк не встановлений, - в розумний строк після того, як порушення могло бути виявлене відповідно до характеру і призначення товару. 
У разі невиконання покупцем цього обов`язку продавець має право частково або в повному обсязі відмовитися від задоволення відповідних вимог покупця, якщо продавець доведе, що невиконання покупцем обов`язку повідомити продавця про порушення умов договору купівлі-продажу спричинило неможливість задоволення його вимог або спричинить для продавця витрати, що перевищують його витрати у разі своєчасного повідомлення про порушення умов договору.
Як вже зазначалось, листом вих. № 26/10 від 26.10.2023 року відповідач надав позивачу гарантію на трансмісію Техніки строком 1 (один) рік, що обраховується від дати завершення ремонтних робіт – 28.08.2023 та зобов`язався протягом гарантійного терміну за власний рахунок виконувати роботи з поточного та капітального ремонту з метою відновлення справності і працездатності трансмісії Техніки.
Протягом гарантійного строку, 08 квітня 2024 року позивач передав відповідачу трактор для чергового ремонту згідно акту № 2 приймання-передачі майна за Договором зберігання від 08.04.2024, причина: порушення режиму роботи КПП. 
У зв`язку з передаючою товару для чергового ремонту перебіг гарантійного строку зупинився 08.04.2024. В свою чергу, із листом про відмову від договору позивач звернувся до відповідача 12.11.2024. 
Станом на момент звернення позивача до суду трактор перебував у відповідача на черговому ремонті.
Таким чином, враховуючи наведене та норми ст. 676, 680 ЦК України, суд висновує, що позивач звернувся із вимогою про відмову від договору в період дії гарантії наданої відповідачем листом від 26.10.2023.
Щодо посилань відповідача, ремонт трансімісії здійснювався не в миежах гарантійного строку, а на умовах goodwill, тобто добровільно, то суд звертає увагу, що відповідачем не надано будь яких доказів на підтвердження того, що такий ремонт здійснювався ним добровільно. Більше того з матеріалів справи вбачається, що трансмісія ремонтувалась саме під час дії гарантійного строку. 
Стосовно вимоги позивача про стягнення заборгованості у гривні на дату подання позову (30 січня 2025 року) суд зазначає таке.
У цій справі, підписуючи договір, сторони погодили, що одиниця виміру суми коштів, яка підлягає поверненню за цим зобов`язанням, євро. Тобто змістом зобов`язання є повернення заборгованості в розмірі, який еквівалентний 135 000 євро на дату подання позову (30 січня 2025 року).
За змістом частини другої статті 533 ЦК України, якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
Отже, незалежно від грошової одиниці, у якій обчислено суму зобов`язання, валютою платежу, тобто засобом погашення грошового зобов`язання і фактичного його виконання, є національна валюта України - гривня. У разі визначення у зобов`язанні грошового еквівалента в іноземній валюті сума, що підлягає сплаті за цим зобов`язанням, визначається у гривні за офіційним курсом відповідної валюти, встановленим НБУ, на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
Таким чином, зважаючи на встановлене, Господарський суд Львівської області дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача 135 000 євро (за курсом продажу євро за гривні, встановленим Національним банком України + 1%, зафіксованим на сайті НБУ на 30 січня 2025 року), оскільки укладаючи оскаржуваний договір, позивач розраховував отримати працездатний трактор належної якості, який планував використати в своїй господарській діяльності, проте отримав неякісний товар (непрацездатний стан).
Перевіривши поданий позивачем розрахунок позовних вимог, підстави та правильність нарахування суми 3% річних, відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, за якою боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, судом встановлено, що позовні вимоги про стягнення з відповідача за період з 27.11.2024 по 15.01.2025 в розмірі 24 397,34 грн трьох процентів річних, що є еквівалентом 553,73 євро за курсом продажу євро за гривні, встановленим Національним банком України, зафіксованим на сайті НБУ на 30 січня 2025 року на рівні 44,06 грн за 1 євро - слід задоволити.
Судові витрати.
Згідно пункту 4.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» роз`яснено, що у випадках скасування рішення господарського суду і передачі справи на новий розгляд розподіл судового збору у справі, в тому числі сплаченого за подання апеляційної та/або касаційної скарги або заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, здійснює суд, який приймає рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.
Постановою Верховного Суду від 05.03.2026 у справі №914/248/25 касаційну скаргу ТОВ «Заболотівці» задоволено частково, скасовано постанову Західного апеляційного господарського суду від 26.11.2025 та рішення Господарського суду Львівської області від 15.07.2025, справу №914/248/25 передано на новий розгляд до Господарського суду Львівської області. Зазначено, що зважаючи на скасування судових рішень і передачу справи на новий розгляд, розподіл судових витрат у справі, в тому числі понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, здійснює господарський суд, який приймає рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.
Таким чином, враховуючи факт передачі справи Верховним Судом на новий розгляд, суд здійснює розподіл судового збору сплаченого за подання касаційної скарги.
Як вбачається із матеріалів справи, за подання позовної заяви позивачем був сплачений судовий збір в сумі 72 000 грн, а за подання касаційної скарги 144 000 грн. Таким чином оскільки суд вирішив позовні вимоги задовольнити повністю судовий збір за подання позовної заяви та касаційної скарги підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача у повному обсязі.
Позивачем заявлено до стягнення 185 000 грн витрат на професійну правничу допомогу з яких: витрати на надання професійної правничої допомоги на стадії розгляду в суді першої інстанції в розмірі 45 000 грн, на стадії апеляційного провадження в розмірі 45 000 грн, на стадії касаційного провадження в розмірі 45 000 грн, та на стадії розгляду у суді першої інстанції (новий розгляд) в розмірі 50 000 грн. 
Щодо вказаних витрат суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.
Згідно з ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведення експертизи, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до положень ст. 126 ГПК України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Частиною 5 ст. 129 ГПК України встановлено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (ч.8 ст. 129 ГПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Як вбачається з матеріалів справи, з метою захисту своїх прав Позивач уклав з Адвокатом Прімєровою Наталією Григорівною Договір про надання правничої допомоги від 01 листопада 2024 року. 
Відповідно до п. 1.1. цього Договору предметом даного Договору є надання Адвокатом усіма законними методами та способами правничої допомоги Клієнту у всіх справах, які пов`язані чи можуть бути пов`язані із захистом та відновленням порушених, оспорюваних, невизнаних його прав та законних інтересів, а Клієнт зобов`язується сплатити гонорар (винагороду) за надану правничу допомогу та компенсувати фактичні витрати на її надання в обсязі та на умовах, визначених Договором. 
У Акті приймання-передачі наданих послуг від 16 липня 2025 року описано надані послуги Адвоката Клієнту: Надання правової інформації, консультацій та роз`яснень з правових питань у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Заболотівці» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІН ФОРС ГРУП» про стягнення сплаченої за товар грошової суми та штрафних санкцій; узгодження правової позиції з Клієнтом; збирання доказів; складання позовної заяви, відповіді на відзив, письмових пояснень, заяв та клопотань; правовий аналіз поданих Відповідачем документів; безпосередня присутність адвоката в суді у дні призначених засідань, участь в підготовчих і судових засіданнях. Вартість правничої допомоги становить 45 000 грн без ПДВ.
Згідно п. 1 додаткової угоди № 1 від 03 січня 2025 року до Договору про надання правничої допомоги від 01 листопада 2024 року відповідно до п.п. 2.3.1. Договору Сторони погодили, що розмір гонорару Адвоката щодо надання правничої допомоги Клієнту у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Заболотівці» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІН ФОРС ГРУП» про стягнення сплаченої за товар грошової суми та штрафних санкцій, на стадії підготовки до розгляду справи та у суді першої інстанції становить 45 000 грн без ПДВ. 
У Акті приймання-передачі наданих послуг від 16 липня 2025 року описано надані послуги Адвоката Клієнту: Надання правової інформації, консультацій та роз`яснень з правових питань у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Заболотівці» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІН ФОРС ГРУП» про стягнення сплаченої за товар грошової суми та штрафних санкцій; узгодження правової позиції з Клієнтом; збирання доказів; складання позовної заяви, відповіді на відзив, письмових пояснень, заяв та клопотань; правовий аналіз поданих Відповідачем документів; безпосередня присутність адвоката в суді у дні призначених засідань, участь в підготовчих і судових засіданнях. Вартість правничої допомоги становить 45 000 грн без ПДВ.
Згідно п. 1 додаткової угоди № 2 від 22 серпня 2025 року до Договору про надання правничої допомоги від 01 листопада 2024 року відповідно до п.п. 2.3.1. Договору Сторони погодили, що розмір гонорару Адвоката щодо надання правничої допомоги Клієнту у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Заболотівці» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІН ФОРС ГРУП» про стягнення сплаченої за товар грошової суми та штрафних санкцій, на стадії апеляційного провадження у суді апеляційної інстанції становить 45 000 грн без ПДВ. 
У Акті №2 приймання-передачі наданих послуг від 04 грудня 2025 року описано надані послуги Адвоката Клієнту: Надання правової інформації, консультацій та роз`яснень з правових питань у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Заболотівці» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІН ФОРС ГРУП» про стягнення сплаченої за товар грошової суми та штрафних санкцій; узгодження правової позиції з Клієнтом; правовий аналіз поданої Відповідачем апеляційної скарги; складання відзиву на апеляційну скаргу; безпосередня присутність адвоката в суді у дні призначених засідань, участь в судових засіданнях. Вартість правничої допомоги становить 45 000 грн без ПДВ.
Згідно п. 1 додаткової угоди № 3 від 24 грудня 2025 року до Договору про надання правничої допомоги від 01 листопада 2024 року відповідно до п.п. 2.3.1. Договору Сторони погодили, що розмір гонорару Адвоката щодо надання правничої допомоги Клієнту у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Заболотівці» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІН ФОРС ГРУП» про стягнення сплаченої за товар грошової суми та штрафних санкцій, на стадії касаційного провадження у суді касаційної інстанції становить 45 000 грн без ПДВ.
У Акті №3 приймання-передачі наданих послуг від 23 лютого 2026 року описано надані послуги Адвоката Клієнту: Надання правової інформації, консультацій та роз`яснень з правових питань у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Заболотівці» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІН ФОРС ГРУП» про стягнення сплаченої за товар грошової суми та штрафних санкцій; узгодження правової позиції з Клієнтом; підготовка касаційної скарги на постанову Західного апеляційного господарського суду, письмових заперечень, пояснень; правовий аналіз відзиву на касаційну скаргу; участь адвоката в судових засіданнях в режимі відеоконференції. Вартість правничої допомоги становить 45 000 грн без ПДВ.
Згідно п. 1 додаткової угоди № 4 від 10 квітня 2026 року до Договору про надання правничої допомоги від 01 листопада 2024 року відповідно до п.п. 2.3.1. Договору Сторони погодили, що розмір гонорару Адвоката щодо надання правничої допомоги Клієнту у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Заболотівці» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІН ФОРС ГРУП» про стягнення сплаченої за товар грошової суми та штрафних санкцій, на стадії розгляду справи у суді першої інстанції (новий розгляд) становить 50 000 грн без ПДВ.
У Акті № 4 приймання-передачі наданих послуг від 15 червня 2026 року описано надані послуги Адвоката Клієнту: Надання правової інформації, консультацій та роз`яснень з правових питань у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Заболотівці» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІН ФОРС ГРУП» про стягнення сплаченої за товар грошової суми та штрафних санкцій; узгодження правової позиції з Клієнтом; підготовка письмових пояснень, заперечень; правовий аналіз поданих Відповідачем письмових пояснень у справі; безпосередня присутність адвоката в суді у дні призначених засідань, участь в підготовчих і судових засіданнях. Вартість правничої допомоги становить 50 000 грн без ПДВ.
Вартість правничої допомоги була оплачена Позивачем згідно платіжних інструкцій від 05.02.2025 на суму 25 000 грн, від 29.07.2025 на суму 20 000 грн, від 11.11.2025 на суму 20 000 грн, від 02.01.2026 на суму 25 000 грн, від 23.02.2026 на суму 25 000 грн, від 12.03.2026 на суму 20 000 грн та від 12.06.2026 на суму 50 000 грн, а всього в на суму 185 000 грн.
Оцінюючи зазначені докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позивачем доведено розмір витрат на професійну правничу допомогу, які він поніс у зв`язку з розглядом даної справи.
Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Відповідної правової позиції дотримується Верховний Суд у Постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 та у Постанові від 21.01.2020 у справі № 904/1038/19.
Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у рішеннях від 12 жовтня 2006 у справі «Двойних проти України», від 10 грудня 2009 у справі «Гімайдуліна і інші проти України», від 23 січня 2014 у справі «East/West Alliance Limited проти України», від 26 лютого 2015 у справі «Баришевський проти України» зазначає, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Згідно висновку Великої Палати Верховного Суду у додатковій постанові у справі №755/9215/15-ц (провадження 14-382цс19) від 19.02.2020, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній зі сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Таким чином, суд не може на власний розсуд зменшувати розмір витрат на оплату правничої допомоги, який підлягає відшкодуванню.
Відповідач заперечив щодо заявленого розміру витрат на професійну правничу допомогу у додаткових поясненнях оскільки сума витрат на професійну правничу допомогу завищеною, та створена з метою стягнення додаткових витрат з відповідача, а тому просить суд зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката.
Дослідивши надані позивачем документи на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу, врахувавши заперечення відповідача щодо розміру цих витрат, суд беручи до уваги критерії співмірності, реальності, їх розумності та пропорційності до характеру та обсягу наданих адвокатом послуг, дійшов висновку про наявність підстав для зменшення заявленого до стягнення розміру витрат на професійну правничу допомогу до 80 000 грн, що зумовлює часткове задоволення заяви позивача про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу та, відповідно, стягнення з відповідача на користь позивача вказаних витрат у розмірі 80 000 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 129, 219-221, 238, 241-242, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:
1. Позовні вимоги задовольнити повністю.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ін Форс Груп» (адреса: 03189, Київська область місто Київ, вулиця Здановської Юлії, 71-Г, ідентифікаційний код 43516421) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Заболотівці» (адреса: 81744, Львівська область, Стрийський район, село Заболотівці, вулиця Миру, 140, ідентифікаційний код 38551804) 5 948 100 грн сплаченої за товар грошової суми, що є еквівалентом 135 000 євро та 24 397,34 грн трьох процентів річних, що є еквівалентом 553,73 євро.
3. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Заболотівці» про стягнення судових витрат задовольнити частково.
4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ін Форс Груп» (адреса: 03189, Київська область місто Київ, вулиця Здановської Юлії, 71-Г, ідентифікаційний код 43516421) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Заболотівці» (адреса: 81744, Львівська область, Стрийський район, село Заболотівці, вулиця Миру, 140, ідентифікаційний код 38551804) 80 000 грн витрат на професійну правничу допомогу, 72 000 грн судового збору за подання позовної заяви та 144 000 грн судового збору за подання касаційної скарги.
5. В стягненні решти судових витрат - відмовити.
3. Відповідно до ч. 1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
4. Апеляційну скаргу на рішення суду можна подати в порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.
5. Інформацію у справі, яка розглядається, можна отримати за такою веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua.

Повне рішення складено та підписано 29.07.2026.

Суддя Козак І.Б.