П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19.08.2026 | Справа №607/11828/26 Провадження №3/607/3664/2026

м. Тернопіль
Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Багрій Т.Я., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділу поліції №2 Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності: 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 
за ч.5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - 

встановив:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №671722 від 21 травня 2026 року: « ОСОБА_1 21 травня 2026 року о 00:00:00 год. в м.Тернопіль по вул.Князя Острозького, керуючи транспортним засобом марки OPEL ASCONA, номерний знак НОМЕР_1 , не пред`явив посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, правопорушення вчинено повторно протягом року. ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП 17 червня 2025 року постановою ББА №50526, чим порушив п.2.1 «а» ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП.»
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи.
Захисник ОСОБА_1 – адвокат Алексенко С.Л. в судовому засіданні заявив клопотання про закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись на відсутність в матеріалах справи доказів, підтверджуючих винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП. У клопотанні зазначено, що ОСОБА_1 21.05.2026 близько 15:00 год., як діючий військовослужбовець військової частини НОМЕР_2 та інвалід 3 групи, перебуваючи у відпустці проходив медичний огляд ВЛК у поліклініці по вул. Князя Острозького у м. Тернопіль. Після проходження відповідного огляду він очікував в автомобілі Opel Ascona, д.н.з. НОМЕР_1 свого товариша, який мав його завезти додому. В цей час до автомобіля підійшли працівники поліції та попросили надати посвідчення водія. ОСОБА_1 повідомив їм про те, що він не керує даним транспортним засобом, а його посвідчення водія видавалося ще у 1996 році на території російської федерації і було втрачене ним у 2024 році під час участі у бойових діях на Сході України. Однак, працівники поліції переглянувши інформацію з їх електроної бази повідомили, що його буде притягнуто до адміністративної відповідальності. До протоколу внесені відомості, які не відповідають дійсності оскільки спілкування між працівниками поліції та ОСОБА_1 відбулося саме близько 15:00 год. 21.05.2026 року, коли він перебував у автомобілі поряд з поліклінікою по вул.Острозького, де проходив обстеження ВЛК. Окрім цього, в графі 5 протоколу ЕПР1 №671722 зазначено, що «Особу встановлено: Посвідчення водія НОМЕР_3 », хоча згідно долученої до матеріалів справи довідки у базі ІКС ІПНП «ГСЦ Посвідчення водія», відсутні відомості щодо отримання посвідчення водія ОСОБА_1 . Також, в графі 10 протоколу ЕПР1 №671722 зазначено «Технічний засіб відеозапису: Відеофіксація з нагрудної бодікамери 856506», однак до матеріалів адміністративної справи не долучено жодного електронного носія із відеозаписом, який би підтверджував наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Матеріали справи не містять належним чином засвідченої копії постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2-ч.4 ст.126 КУпАП, що в свою чергу унеможливлює встановити наявність або відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП. 
Проаналізувавши зібрані по справі докази, заслухавши пояснення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та дослідивши матеріали адміністративної справи, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 252 КУпАП під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне дослідження всіх обставин справи.
За правилами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
До матеріалів справи в якості доказів, які підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП додано: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №671722 від 21 травня 2026 року; інформацію щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якій зазначено про те, що останній притягувався до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП постановою ББА №50526 від 17 червня 2025 року.
Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Частиною 5 ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом (ч.2 ст.126 КУпАП), керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами ( ч.3 ст.126 КУпАП), керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами (ч.4 ст.126 КУпАП).
Натомість, матеріали справи не містять доказів на підтвердження кваліфікуючої ознаки правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП - повторності правопорушення, зокрема, до матеріалів справи не додано постанови на підтвердження факту повторності правопорушення, а саме: постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП протягом року, яка набрала законної сили.
Так, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №671722 від 21 травня 2026 року зазначено, що постановою від 17 червня 2025 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП.
Згідно із п.3 Розділу І "Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі", затвердженої Наказом МВС України 07.11.2015 року № 1395: "повторність правопорушення - повторне вчинення протягом року адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями КУпАП та визначається за фактами винесених постанов у справах про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили (крім правопорушень, відповідальність за які передбачена частиною третьою статті 130 КУпАП)".
Те, що правопорушення вчинено повторно має бути перевірено та доведено особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, оскільки ч.2 ст.251 КУпАП передбачає, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
При цьому, до матеріалів справи працівниками поліції долучено роздруківку інформаційної відомості поліції, яка не містить відомостей про набрання постановою законної сили, тому не виключено, що вона могла бути оскаржена особою, до якої застосовано стягнення.
Крім того, суд звертає увагу на наявність істотних суперечностей у фабулі правопорушення, викладеній у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №671722 від 21 травня 2026 року.
У змісті протоколу серії ЕПР1 №671722 від 21 травня 2026 року зазначено, що ОСОБА_1 «не пред`явив посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії», що охоплюється диспозицією ч. 1 ст. 126 КУпАП (відмова пред`явити посвідчення водія). Водночас у протоколі про адміністративне правопорушення дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Суд наголошує, що диспозиція ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність виключно за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті. Натомість керування транспортним засобом особою, яка не має права керування (ч. 2 ст. 126 КУпАП), та непред`явлення водієм посвідчення водія для перевірки (ч. 1 ст. 126 КУпАП) є самостійними складами правопорушень з різними диспозиціями та об`єктивною стороною.
Вчинення особою правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП не утворює кваліфікуючої ознаки повторності для притягнення до відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Зазначена суперечність між фактичним описом діяння у протоколі та його юридичною кваліфікацією свідчить про необґрунтованість висунутого ОСОБА_1 обвинувачення та відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Окрім цього, у протоколі про адміністративне правопорушення вказано про здійснення відеофіксації на нагрудну бодікамеру №856506, однак відповідний відеозапис до матеріалів справи поліцейським не додано.
Відповідно до положень ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
В силу статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Так само ЄСПЛ неодноразово, зокрема, у справах «Кобець проти України», «Берктай проти Туреччини», «Леванте проти Латвії» вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
При цьому судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, яка притягується до відповідальності, і лише в межах зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення обвинувачення, на підставі зібраних посадовою особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, доказів. Суд не має збирати з власної ініціативи докази, позаяк в протилежному випадку суд згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не може бути визнаний безстороннім. З огляду на це суд позбавлений можливості самостійно змінювати зміст фабули правопорушення або здійснювати перекваліфікацію дій особи з ч. 5 ст. 126 на ч. 1 ст. 126 КУпАП, оскільки це становитиме вихід за межі висунутого обвинувачення та порушення принципу безсторонності суду
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи те, що у матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження правильності кваліфікації правопорушення за ч.5 ст.126 КУпАП, провадження по справі відносно ОСОБА_1 слід закрити з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.
На підставі викладеного, керуючись ч.5 ст.126, ст.ст.221, 247 п.1, 283 КУпАП,
постановив:
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 126 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддя | Т. Я. Багрій