Справа № 502/1508/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 липня 2026 року м. Кілія
Кілійський районний суд Одеської області в складі:
головуючого - судді Березнікова О.В.,
при секретарі – Нанєвої А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Кілійського районного суду Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про встановлення факту належності та визнання права власності на спадкове майно, -
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом у якому посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер брат позивача ОСОБА_2 , після смерті якого залишилося спадкове майно, яке складається з: - житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та який складається з: літ. «А1» - житловий будинок (загальною площею – 98, 0 кв.м., житловою площею – 42, 8 кв.м.), літ «Б1» - літня кухня, літ «В1» - баня, літ «Г1» - гараж, літ «Д» - вбиральня, літ «Е» - сарай, літ «Ж1» - сарай, № 1-5, І – надвірні споруди, належної спадкодавцю згідно виписки з погосподарської книги № 7 особовий рахунок № НОМЕР_1 АДРЕСА_1 станом на 1991 рік; - земельної ділянки площею 0, 2490 га, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Після смерті ОСОБА_2 вказану спадщину прийняв позивач, оскільки 21.01.2011 року подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, після смерті брата. Іншим спадкоємцем після смерті спадкодавця, була його мати – ОСОБА_3 , між тим, вона відмовилась від прийняття спадщини після його смерті, що підтверджується відповідною заявою. Між тим, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане майно.
На підставі вищевикладеного, просять суд:
-визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 право власності на : - житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та який складається з: літ. «А1» - житловий будинок (загальною площею – 98, 0 кв.м., житловою площею – 42, 8 кв.м.), літ «Б1» - літня кухня, літ «В1» - баня, літ «Г1» - гараж, літ «Д» - вбиральня, літ «Е» - сарай, літ «Ж1» - сарай, № 1-5, І – надвірні споруди; 
-земельну ділянку площею 0, 2490 га, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: 5122381200:02:002:0225, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.
В підготовче судове засідання представник відповідача не з`явився, надав заяву про проведення розгляду справи без участі представника, позовні вимоги визнав у повному обсязі.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 28.04.1988 року с. Дмитрівка с/Рада Кілійського району Одеської області вбачається, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьками записані ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 29.04.1978 року Дмитрівським с/ЗАГС Кілійського району Одеської області вбачається, що ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьками записані ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .
Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 920967, виданого 24.12.2009 року Дмитрівською сільською радою Кілійського району Одеської області вбачається, що ОСОБА_2 на підставі рішення Дмитрівської сільської ради Кілійського району Одеської області від 18.12.2009 року № 142 є власником земельної ділянки площею 0, 2490 га, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: 5122381200:02:002:0225, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно довідки за вих. № 38 від 17.02.2025 року, виданої виконавчим комітетом Кілійської міської ради вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 постійно проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1 . На день його смерті за вказаною адресою постійно була зареєстрована на проживала його мати – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Відповідно до Виписки з погосподарської книги за вих. № 1257 від 25.11.2024 року, виданої виконавчим комітетом Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області вбачається, що згідно даних із по господарської книги № 7 особовий рахунок № НОМЕР_1 села Дмитрівка станом на 1991 рік, власником будинку, господарських будівель і споруд був ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці загальною площею 0, 2490 га, в тому числі для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 , виданим Виконавчим комітетом Дмитрівської сільської ради Кілійського району Одеської області, актовий запис № 40.
21.01.2011 року ОСОБА_3 звернулася з заявою за вх. № 35 до Кілійської районної державної нотаріальної контори з заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті сина ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
21.01.2011 року ОСОБА_1 звернувся з заявою за вх. № 36 до Кілійської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті брата ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.03.2020 року, виданого державним нотаріусом Кілійської районної державної нотаріальної контори за реєстровим № 512 вбачається, що спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є його брат – ОСОБА_1 . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з: земельної ділянки площею 2, 55 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Дмитрівської сільської ради Кілійського району Одеської області, кадастровий номер: 5122381200:01:002:0070.
Згідно повідомлення Комунального підприємства Кілійської міської ради «Бюро технічної інвентаризації» за вих. № 1141 від 24.12.2024 року вбачається, що пр. даним реєстрації на паперових носіях КП КМР «БТІ» станом на 01.01.2013 року, право власності на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , не зареєстровано.
Наведені докази є належними та допустимими, оскільки отримані у встановленому законом порядку, містять інформацію щодо предмету доказування, узгоджуються між собою, не заперечуються сторонами та не викликають сумніву щодо їх достовірності.
У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку,визначеному законом.
Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.
Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.
Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.
Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).
Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
Відповідно до роз`яснення Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у випадку смерті власника нерухомого майна, реєстрацію якого належним чином проведено не було і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення цього майна померлому та спадкоємцю повинно вирішуватись в судовому порядку. Як вказано в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.2009 року № 12/5-126, по об`єктах нерухомого майна, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будівлі, що складається бюро технічної інвентаризації.
За приписами статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Згідно ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.
Відповідно до п.п 4.20 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться також за умови отримання витягу, виданого з Державного земельного кадастру, у тому числі шляхом безпосереднього доступу до нього..
Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.
Судом також встановлено, що в зв`язку з тим, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину через відсутність належної реєстрації майна за спадкодавцем, позбавлений можливості інакше ніж у судовому порядку оформити свої спадкові права, відповідно його право на спадщину підлягає судовому захисту шляхом його визнання на підставі ст. 16 ЦК України, а позовні вимоги підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 19, 76-81, 259, 263-265 ЦПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про встановлення факту належності та визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 право власності на : - житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та який складається з: літ. «А1» - житловий будинок (загальною площею – 98, 0 кв.м., житловою площею – 42, 8 кв.м.), літ «Б1» - літня кухня, літ «В1» - баня, літ «Г1» - гараж, літ «Д» - вбиральня, літ «Е» - сарай, літ «Ж1» - сарай, № 1-5, І – надвірні споруди в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 земельну ділянку площею 0, 2490 га, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: 5122381200:02:002:0225, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Березніков