Справа № 504/2901/26
Номер провадження 1-кп/504/577/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.07.2026 року	с-ще Доброслав 	

Доброславський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , 
за участю прокурора Доброславської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника – адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 12026161200000287 від 15.05.2026, за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Старі Біляри Комінтернівського району Одеської області, українця за національністю, громадянина України, із вищою освітою, одруженого, офіційно не працевлаштованого, особи з інвалідністю ІІ-ї групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, - 
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до п. 11 Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992, порядок придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної зброї, бойових припасів до неї, інших предметів і матеріалів, на які поширюється дозвільна система, у Збройних Силах, інших утворених відповідно до законів України військових формуваннях, Держспецзв`язку, а також у митній службі визначається законами, актами Кабінету Міністрів України та іншими нормативно-правовими актами, у тому числі Міноборони, МВС, Інших центральних органів виконавчої влади, які мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Адміністрації Держспецзв`язку, і Держмитслужби. 
Необхідність отримання дозволів, порядок зберігання, носіння, обліку та використання зброї та боєприпасів, передбачено п.п. 2, 7, 8, 9, 10, 11, 12 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 № 622, зброя, боєприпаси (крім мисливської і пневматичної зброї і боєприпасів до неї, а також спортивної зброї і боєприпасів до неї, що придбаваються громадськими об`єднаннями з дозволу органів внутрішніх справ) не можуть перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України; право носіння, зберігання, придбання, виготовлення, ремонт, передача чи збут вогнепальної зброї, бойових припасів здійснюється на підставі передбачених законом дозволів.
Незважаючи на обізнаність з вимогами наведених вище нормативно-правових актів, у ОСОБА_4 у невстановлений час, але не пізніше 14 травня 2026 року, виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_4 , діючи умисно та протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, знаходячись у невстановленому місці а у невстановлений час, однак не пізніше 14 травня 2026 року, у невстановлений спосіб, незаконно придбав 1 (один) корпус ручної осколкової гранати РГД-5, яка придатна до вибуху від стандартного засобу підриву та належить до вибухових речовин, помістив до кишені карти пасажирських дверей власного автомобіля марки «FAW Besturn», н/з НОМЕР_1 , де став її незаконно зберігати та носити при собі, без передбаченого законом дозволу до 17:45 год. 14.05.2026, коли ця його протиправна діяльність була припинена працівниками правоохоронного органу на автодорозі «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ 21 км + 700 м» Одеського району Одеської області співробітниками поліції, які на підставі п. 10 «Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану», затвердженого постановою Кабінет Міністрів України №1456 від 29 грудня 2021 року, зупинили автомобіль «FAW Besturn», н/з НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 на підставі п. 2 ч.4 ст. 34 Закону України «Про національну поліцію» провели поверхневу перевірку зазначеного автомобіля і виявили зазначений 1 (один) корпус ручної осколкової гранати РГД-5.
Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні (злочині) визнав повністю та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорюючи доказів по даній справі, при цьому суду пояснив, що в травні 2026 році, повертався до дому з зони проведення бойових дій, через отримання поранень був списаним зі служби, їхав до дому на належній йому машині, яка також перебувала з ним в зоні зіткнення. Через те, що автомобіль використовувався на війні в ньому завжди знаходилась зброя, після того як він висадив побратимів він рушив до родини та взагалі не пам`ятав, що в кишені карти щось є. Коли його зупинили на блокпосту машину оглянули та виявили корпус гранати РГД-5, він про неї забув. Без запалу цей корпус як камінь, до вибуху не приводить. Гранату вилучили. Визнає, що не мав її з собою возити. У вчиненому злочині розкаявся, не заперечував проти розгляду кримінального провадження щодо нього в порядку ч.3 ст.349 КПК України. 
Зі вступною промовою учасники процесу виступити відмовилися.
Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорювали фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності їх позиції, вислухавши думку учасників процесу і роз`яснивши їм наслідки розгляду справи в порядку ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів, щодо обставин, які ніким не оспорюються. 
Оцінюючи вищевикладене, суд доходить висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 263 КК України – зберігання, придбання вибухової речовини без передбаченого законом дозволу.
Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують відповідальність обвинуваченого.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до положень ст.66 КК України є щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до положень ст.67 КК України, судом не встановлено.
Суд, враховує, що ОСОБА_4 раніше не судимий, скоїв умисне кримінальне правопорушення (злочин), яке відноситься до категорії тяжких відповідно до ст.12 КК України, визнав свою вину, негативно відноситься до вчиненого кримінального правопорушення, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться, посередньо характеризується за місцем проживання, учасник бойових дій, ветеран війни, має відзнаки та винагороди за мужність, має на утриманні двох дітей, матеріальна шкода вчиненим кримінальним правопорушенням не завдана. 
Під час судових дебатів прокурор, просив врахувати тяжкість вчиненого в умовах воєнного стану кримінального правопорушення, а також особу винного, те що раніше не судимий, відсутність обставин, передбачених ст. 67 КК України, які обтяжують покарання, наявність передбачених ст. 66 КК України обставин, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, з урахуванням чого вважав за можливе призначити ОСОБА_4 основне покарання в межах санкції ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки та звільнити від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік відповідно до ст. 75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України. Сторона захисту прокурора підтримала. 
Враховуючи встановлені обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , а саме: щире каяття, визнання своєї вини, з урахуванням особи обвинуваченого, його особисті якості, поведінку під час розгляду справи, відношення до скоєного, що запевнило суд в готовності ОСОБА_4 до виправлення та самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне призначити покарання обвинуваченому у вигляді позбавлення волі, встановленої санкцією ч. 1 ст. 263 КК України із застосуванням положень статті 75 КК України звільнивши обвинуваченого від відбуття покарання з випробуванням, що на думку суду буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Ухвалою слідчого судді Південного міського суду Одеської області від 17.06.2026 обвинуваченому ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який діє до 15.08.2026. В ході судового розгляду кримінального провадження запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався. 
Процесуальні витрати по справі на проведення судової вибухово-технічної експертизи за експертною спеціальністю 5.2 «Дослідження вибухових пристроїв, слідів та обставин вибуху» від 12.06.2026 № СЕ-19/116-26/12953-ВХТ знайшли своє підтвердження та відповідно до положень ст. 124 КПК України підлягають стягненню за рахунок обвинуваченого.
Цивільний позов по справі не заявлений. 
Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 349, 371-373, 374, 100,124, 615 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4  визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. 
Застосувати ст. 75 КК України і звільнити  ОСОБА_4  від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком, якщо протягом 1 (одного) року іспитового строку  ОСОБА_4  не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі п.п.1,2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази по справі, а саме: 
-предмет, ззовні схожий на корпус гранати РГД-5, що запакований до полімерного сейф-пакету НПУ № CRІ1019234 – вважати знищеним;
-осколки корпусу гранати РГД-5, які запаковано до сейф-пакету Експертної служби МВС № 669473 - знищити.
Покласти на ОСОБА_4  процесуальні витрати по справі на проведення судової вибухово-технічної експертизи, витрати на яку становлять 7701 (сім тисяч сімсот одну) грн. 76 (сімдесят шість) коп. (УК у м. Одесі/Малиновський р-н/24060300, р/р UA808999980000031118115015007, код ЄДРПОУ 38016923, банк Казначейство України (ЕАП), код банку (МФО) 899998, за кодом класифікації доходів бюджету 24060300 «Інші надходження» по Одеській області).
Запобіжний захід у виді домашнього арешту - скасувати.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Доброславський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення, крім з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.

Суддя:         ОСОБА_1