ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2026 року 	м. Полтава	Справа № 440/5418/26	

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бевзи В.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області , Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И В:
І. РУХ СПРАВИ
Стислий зміст позовних вимог.
Позивач ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області , Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, а саме просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області "Про призначення пенсії" №164850004250 від 17.12.2025 року в частині незарахування всього стажу роботи на посаді судді, що дає право на отримання довічного щомісячного грошового утримання, а саме: половини строку навчання на юридичному факультеті Київського державного університету імені Т.Г.Шевченка - 2 роки 5 місяців; стаж (досвід ) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надавала право для призначення на посаду судді - 2 роки; всього 39 років 10 місяців 26 днів та в частині обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 80 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, замість 88 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області та Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області зарахувати весь стаж роботи на посаді судді, що дає право на відставку та на отримання щомісячного довічного грошового утримання - всього 39 років 10 місяців 26 днів, та провести із 28 листопада 2025 року перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з розрахунку 88 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області та Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області виплатити недоплачене щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці по 9072 грн. щомісячно починаючи із 28 листопада 2025 року по час винесення рішення суду;
- визначити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Полтавській області та Головному управлінню Пенсійного фонду України в Київській області місячний строк для виконання прийнятого рішення після набрання останнім законної сили відповідно ст. 382 КАС України.
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління пенсійного фонду в Запорізькій області № 164850004250 від 17.12.2025 року щодо перевірки правильності обчислення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Київській області стажу роботи та навчання, що дає мені право на отримання довічного грошового утримання судді у відставці як незаконне.
В обґрунтування позову зазначено, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області, де із 28 листопада 2025 року отримує щомісячне довічне грошове утримання як суддя у відставці. Рішенням Вищої ради правосуддя №2559/0/15-25 від 27 листопада 2025 року "Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Хорольського районного суду Полтавської області у зв`язку з поданням заяви про відставку" позивача було звільнено з посади судді Хорольського районного суду Полтавської області у зв`язку з поданням заяви про відставку. Згідно матеріалів, доданих до заяви про відставку, стаж роботи на посаді судді на дату ухвалення Вищою радою правосуддя рішення становить 35 років 5 місяців 26 днів. Позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області 09 грудня 2025 року із заявою за призначенням / перерахунком щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, в якій просила призначити щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці. До вказаної заяви мною було додано, зокрема, копії: диплому про навчання, довідки про заробітну плату, трудової книжки; Рішення Вищої ради правосуддя. Вказана заява з додатками опрацьована Головним управлінням Пенсійного фонду України в Київській області та ним прийнято рішення № 164850004250 від 17 грудня 2025 року про призначення щомісячного довічного грошового утримання відповідно до Закону України Про судоустрій і статус суддів від 02 червня 2016 року №1402-VIII із 28 листопада 2025 року з урахуванням загального страхового стажу 47 років 0 місяців 28 днів, в тому числі стаж судді 35 років 5 місяців 26 днів, та загальний процент пенсії від заробітку 80 %. Позивач не погоджується з діями щодо неврахування загального стажу на посаді судді 39 років 5 місяців 26 днів до стажу судді у відставці та призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 80 відсотків від суддівської винагороди, а тому змушена звернутися до суду з цим позовом.
Додатково у відповіді на відзив зазначила, що відповідно до листа Головного управління ПФУ у Київській області від 13.05.2026, заява позивача від 09.12.2025 про перерахунок довічного грошового утримання була опрацьована Головним управлінням ПФУ у Київській області та Головним управлінням ПФУ у Запорізькій області і що саме Головне управлінням ПФУ у Київській області прийняло оскаржуване рішення.

Стислий зміст заперечень відповідачів.
Відповідачі просили відмовити у задоволенні позовних вимог.
04.06.2026 від Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області надійшов відзив, у якому відповідач вказав, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду України з 23.06.2020 року та отримує пенсію за віком, призначену до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.Згідно заяви №2511 від 09.12.2025 ОСОБА_1 переведено з пенсії за віком на довічне грошове утримання суддів відповідно до Закону України “Про судоустрій і статус суддів” з 28.11.2025. Заява опрацьовувалась за принципом екстериторіальності в порядку “єдиної черги” спеціалістами Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області. При визначенні щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці враховано страховий стаж за період з 02.06.1990 по 27.11.2025 і складає 35 років 05 місяців 27 днів. Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області рішення про відмову стосовно заяви Позивача не приймалось, а було лише проінформовано Позивача про прийняті рішення вищезазначених управлінь. 
08.06.2026 від Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області надійшов відзив, у якому відповідач вказав, що заяву позивача від 09.12.2025 про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в порядку екстериторіальності було розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області. Відповідно до ІКІС ПФУ відповідач 3 перебуває в статусі «ГСП», тобто Головним управлянням Пенсійного фонду України в Запорізькій області було лише перевірено призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на відповідність чинного законодавства України. За матеріалами справи стаж на посаді судді обчислено відповідно до вимог статті 137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» з 02.06.1990 по 27.11.2025, який складає 35 років 05 місяців 27 днів. ОСОБА_1 призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в розмірі 80 % суми суддівської винагороди з 28.11.2025. За змістом позовної заяви ОСОБА_1 зазначає, що її стаж на посаді судді складає 39 років 10 місяців 26 днів, тобто при призначенні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці пенсійним органом не зараховано половину строку навчання за денною формою 2 роки 5 місяців та стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якої визначена законом та надає право для призначення на посаду судді, додатково 2 роки. Отже, Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області не вчиняло жодних протиправних дій чи бездіяльності стосовно не зарахування ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, 2 роки стажу (досвіду) роботи (професійної діяльності) у сфері права, яка вимагалася законом для призначення на посаду судді та половину строку навчання у вищому юридичному закладі.
08.06.2026 від Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області надійшов відзив, у якому відповідач вказав, що позивач перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області з 23.06.2020 та отримувала пенсію за віком. З 28.11.2025 позивача переведено з пенсії за віком на довічне грошове утримання судді згідно заяви від 09.12.2025. Заява опрацьовувалась Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області та Головним управлінням Пенсійного фонду України у Запорізькій області. При визначенні довічного грошового утримання судді враховано страховий стаж за період з 02.06.1990 по 27.11.2025 - 35 років 05 місяців 27 днів.

Заяви, клопотання учасників справи.
11.05.2026 від позивача надійшла заява про усунення недоліків.
18.05.2026 від позивача надійшло клопотання про залучення співвідповідача - Головного управління ПФУ у Запорізькій області.
27.05.2026 від позивача надійшло клопотання про залучення співвідповідача - Головного управління ПФУ у Запорізькій області.
01.06.2026 від позивача надійшла заява.
04.06.2026 від Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області надійшла заява, у якій повідомлено про відсутність можливості надати скановані копії документів ОСОБА_1 , які були надані нею до заяви від 09.12.2026, оскільки пенсійна справа знаходиться на обліку Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, заяву від 09.12.2026 розглянуто та рішення про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці прийнято Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області.
06.07.2026 від Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області надійшла заява, у якій повідомлено, що спеціалістами Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області заява ОСОБА_1 про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 09.12.2025 не опрацьовувалась, призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці здійснено спеціалістом Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (код U10365-KNV), а спеціалістом Головного управління в Запорізькій області (код U08001-3111) лише перевірено призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на відповідність чинного законодавства України.

Процесуальні дії у справі.
Ухвалою суду від 05.05.2026 позовну заяву залишено без руху.
11.05.2026 від позивача надійшла заява про усунення недоліків з доказом доплати судового збору.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 20 травня 2026 року провадження у справі відкрито. 
18.05.2026 від позивача надійшло клопотання про залучення співвідповідача - Головного управління ПФУ у Запорізькій області.
Ухвалою суду від 21.05.2026 клопотання позивача про залучення співвідповідача Головного управління ПФУ у Запорізькій області залишено без задоволення.
Ухвалою суду від 27.05.2026 клопотання позивача про зміну предмету позову у справі № 440/16878/25 прийнято до розгляду та приєднано до матеріалів справи, клопотання позивача про залучення співвідповідача Головного управління ПФУ у Запорізькій області задоволено, залучено до участі у справі в якості другого відповідача Головне управлінням Пенсійного фонду України у Запорізькій області, вирішено розгляд справи проводити спочатку.
Ухвалою суду від 29.06.2026 витребувано від усіх відповідачів докази прийняття рішення № 164850004250 від 17.12.2025 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області або Головним управлінням Пенсійного фонду України у Запорізькій області (в т.ч. відомості з ІКІС ПФУ із зазначенням та розшифруванням назв статусу територіальних органів ПФУ, які здійснювали розгляд заяву позивача від 09.12.2025); копію трудової книжки позивача.
Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

ІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ
Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини справи та відповідні правовідносини.
Рішенням Вищої ради правосуддя від 27.11.2025 № 2559/0/15-25 звільнено ОСОБА_1 з посади судді Хорольського районного сулу Полтавської області у зв`язку з поданням заяви про відставку.
При цьому, у рішенні Вищої ради правосуддя від 27.11.2025 № 2559/0/15-25 встановлено, що до стажу роботи ОСОБА_1 на посаді судді, що дає право на відставку, підлягають зарахуванню: стаж роботи на посаді судді - 35 років 5 місяців 26 днів; половина строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі - 2 роки 5 місяців; стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді - 2 роки. Загальний стаж роботи судді, який дає їй право на відставку, встановлено 39 років 10 місяців 26 днів.
09.12.2025 позивач звернулася до Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду про призначення їй щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до статті 142 Законом України "Про судоустрій і статус суддів". 
Вказана заява розглянута за принципом екстериторіальності, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Київській області, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області.
Відповідно до витягу з записів журналу операцій заява ОСОБА_1 від 09.12.2026 про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці опрацьовувалась спеціалістом Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (код U10365-KNV), про що свідчить запис від 16.12.2025 о 08:56 «Встановлено зв`язок зі зверненням», 16.12.2025 о 10:13 пенсійну справу (далі - ПС) передано на візування ГСП, тобто на головну спеціальну перевірку правильності призначення; спеціалістом Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (код U16001-PS50) 16.12.2025 о 10:39 ПС взято із черги ЕПС в статусі «Передано на візування ГСП» та 16.12.2025 об 11:31 ПС повернуто з візування ГСП, причина: перерахунок: перехід на довічне грошове утримання провести з 28.11.2025, процент від заробітку — 80; 16.12.2025 об 11:36 спеціалістом Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (код U10365-KNV) продовжено опрацювання ПС та 16.12.2025 о 13:22 передано на візування ГСП; 16.12.2025 о 14:18 спеціалістом Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (код U16001-PS50) «ПС. Повернуто з візування ГСП, причина: в заяві вказано працює, відсутня трудова книжка або інші документи, 0679919777»; 16.12.2025 об 14:40 спеціалістом Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (код U10365-KNV) продовжено опрацювання ПС; 17.12.2025 о 08:12 спеціалістом Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (код U16001-PS27) встановлено зв`язок зі зверненням та 17.12.2025 о 09:14 користувач U16001-PS27 надав доступ до ЕПС користувачеві U10365-KNV - спеціалісту Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, яким продовжено оброку ПС та 17.12.2025 о 10:18 передано на візування ГСП; 17.12.2025 о 10:18 спеціалістом Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (код U08001-3111) взято із черги ЕПС в статусі «Передано на візування ГСП» та передано для розрахунку 17.12.2025 о 10:51, про що свідчить статус «ПС. Отримані для обробки виплати».
Отже, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Київській області прийнято рішення № 164850004250 від 17.12.2025 про перерахунок пенсії - про призначення позивачу щомісячного довічного грошового утримання відповідно до Закону України Про судоустрій і статус суддів від 02 червня 2016 року №1402-VIII із 28 листопада 2025 року з урахуванням загального страхового стажу 47 років 0 місяців 28 днів, в тому числі стаж судді 35 років 5 місяців 26 днів, та загальний процент пенсії від заробітку 80 %. 
Відповідно до розрахунку стажу позивача, період роботи з 25.08.1978 по 28.08.1980 зарахований до страхового стажу, період навчання з 01.09.1980 по 25.06.1985 зарахований до страхового стажу.
Отже, позивачу не зараховано до стажу роботи на посаді судді половину строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі - 2 роки 5 місяців; стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді - 2 роки.
Позивач не погоджується з діями щодо неврахування загального стажу на посаді судді 39 років 5 місяців 26 днів до стажу судді у відставці та призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 80 відсотків від суддівської винагороди, а тому змушена звернутися до суду з цим позовом.

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВА
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до статті 130 Конституції України держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.
Суд зазначає, що визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів є невід`ємним елементом їх статусу та поширюються на всіх суддів України. Такими гарантіями є надання їм за рахунок держави матеріального забезпечення (суддівська винагорода, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо) та надання їм у майбутньому статусу судді у відставці. Таким чином, конституційний статус судді передбачає достатнє матеріальне забезпечення судді як під час здійснення ним своїх повноважень, так і в майбутньому у зв`язку з досягненням пенсійного віку чи внаслідок припинення повноважень і набуття статусу судді у відставці.
Відповідно до ч.1 ст.142 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 1) 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року; 2) 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.
Частина 2 цієї статті передбачає, що суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Згідно з ч.3 ст.142 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.
Згідно із частиною першою статті 137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.
До стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді (ч.2 ст.137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).
Відповідно до п.34 Розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України №1402-УІІІ судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).
Відповідно до частини четвертої статті 43 Закону № 2862-XII, до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

ІV. ВИСНОВКИ СУДУ
У Рішенні Конституційного Суду України від 03.06.2013 № 3-рп/2013 (справа щодо змін умов виплати пенсій і щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці) зазначено, що визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів є невід`ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом. Такими гарантіями є надання їм за рахунок держави матеріального забезпечення (суддівська винагорода, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо) та надання їм у майбутньому статусу судді у відставці. Щомісячне довічне грошове утримання судді спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня, оскільки суддя обмежений у праві заробляти додаткові матеріальні блага, зокрема, обіймати будь-які інші оплачувані посади, виконувати іншу оплачувану роботу.
Також у вказаному рішенні зазначено, що будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя та права людини і громадянина на захист прав і свобод незалежним судом, оскільки призводить до обмеження можливостей реалізації цього конституційного права, а отже, суперечить частині першій статті 55 Конституції України (абзац другий пункту 3 мотивувальної частини).
Аналогічна позиція викладена у рішенні Конституційного Суду України від 08.06.2016 №4-рп/2016 (справа про щомісячне довічне грошове утримання суддів у відставці).
Згідно з пунктом 4 частини шостої статті 126 Конституції України підставою для звільнення судді є, зокрема, подання заяви про відставку.
Відставка судді є особливою формою звільнення його з посади за власним бажанням та обумовлена наявністю в особи відповідного стажу роботи на посаді судді; наслідком відставки є, зокрема, припинення суддею своїх повноважень з одночасним збереженням за ним звання судді і гарантій недоторканності, а також набуттям прав на виплату вихідної допомоги та отримання пенсії або щомісячного довічного грошового утримання (абзац четвертий підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 19.11.2013 № 10-рп/2013).
Стаж роботи на посаді судді, який дає право на відставку та призначення щомісячного довічного грошового утримання є єдиним, обраховується та встановлюється (з`ясовується) Вищою радою правосуддя при розгляді заяви про відставку (прийнятті рішення про звільнення) і застосовується, як для прийняття рішення про відставку, так і для встановлення щомісячного довічного грошового утримання та визначення його розміру.
Аналогічна позиція була висловлена Верховним Судом у постановах від 06.03.2018 у справі №308/6953/17, від 19.06.2018 у справі №243/4448/17, від 11.09.2018 у справі №428/4671/17, від 01.10.2018 у справі №541/503/17, від 17.10.2018 у справі №140/263/17, від 23.10.2018 у справі №686/10100/15-а, від 30.01.2020 у справі № 592/3694/17, від 23.06.2022 у справі №420/1987/21, від 08.09.2022 у справі №380/10696/21.
Таким чином, Вища рада правосуддя є єдиним, конституційним органом, який при прийнятті рішення про звільнення судді у відставку обчислює необхідний стаж роботи на посаді судді, з якого і має розраховуватись та виплачуватись відповідне грошове утримання.
У рішенні Вищої ради правосуддя від 27.11.2025 № 2559/0/15-25 встановлено, що до стажу роботи ОСОБА_1 на посаді судді, що дає право на відставку, підлягають зарахуванню: стаж роботи на посаді судді - 35 років 5 місяців 26 днів; половина строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі - 2 роки 5 місяців; стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді - 2 роки. Загальний стаж роботи судді, який дає їй право на відставку, встановлено 39 років 10 місяців 26 днів.
Частиною другою статті 137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.
Правова позиція із зазначеного питання викладена в рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 22 листопада 2018 року, яке залишено без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2019 року у справі № 9901/805/18.
Велика Палата Верховного Суду погодилася з висновками колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду та зазначила, що частину другу статті 137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» потрібно тлумачити таким чином, що до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) судді у сфері права, який вимагається законом як мінімальний для набуття таким суддею права для призначення на посаду судді на дату такого призначення, оскільки вказана норма закону призвела до покращення правового становища суддів, надавши можливість зараховувати до стажу роботи на посаді судді їхній стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) у сфері права тривалістю, яка вимагалася законом для призначення на посаду судді станом на дату призначення їх на посаду.
Отже, підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області № 164850004250 від 17.12.2025 про перерахунок пенсії - про призначення позивачу щомісячного довічного грошового утримання позивача в частині не зарахування до стажу роботи на посаді судді, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання половину строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі 2 роки 5 місяців з 01.09.1980 по 25.06.1985; стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді 2 роки - з 25.08.1978 по 28.08.1980, а відтак дане рішення в даній частині слід визнати протиправним, зобов`язати зарахувати позивачу до стажу роботи судді, що дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання часу роботи з 01.09.1980 по 25.06.1985, строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі 2 роки 5 місяців з 01.09.1980 по 25.06.1985, та повторно розглянути заяву позивача від 09.12.2025.
Суд також дійшов висновку, про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області (як територіального органу ПФУ, який у порядку екстериторіальності розглядав заяву позивача) повторно розглянути заяву позивача від 09.12.2025, із урахуванням висновків суду у даній справі.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 08.02.2024 у справі № 500/1216/23.
Щодо вимоги позивача визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління пенсійного фонду в Запорізькій області № 164850004250 від 17.12.2025 року щодо перевірки правильності обчислення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Київській області стажу роботи та навчання, що дає мені право на отримання довічного грошового утримання судді у відставці як незаконне суд зазначає таке.
Судом встановлено, що рішення № 164850004250 від 17.12.2025 прийнято саме Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області, Головним управління пенсійного фонду в Запорізькій області було перевірено призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на відповідність чинного законодавства України. 
Згідно пункту 4.2 розділу ІV Порядку 22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ «органу, що призначає (перераховує) пенсію», який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
Пунктом 4.3. розділу ІV Порядку 22-1 визначено, що рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником «органу, що призначає (перераховує) пенсію» (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.
Пунктом 4.7. розділу ІV Порядку 22-1 передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів саме «органом, що призначає (перераховує) пенсію».
Суд прийшов до висновку про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області зарахувати позивачу до стажу роботи судді, що дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання часу роботи з 01.09.1980 по 25.06.1985, строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі 2 роки 5 місяців з 01.09.1980 по 25.06.1985, та повторно розглянути заяву позивача від 09.12.2025 - отже, суд зобов`язує територіальний орган ПФУ, що прийняв спірне рішення, вчинити конкретні дії, які протиправно не були ним вчинені, отже, необхідність здійснення будь-яких дій (т.ч. перевірки призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на відповідність чинного законодавства України) Головним управлінням пенсійного фонду в Запорізькій області відсутня. 
Отже, у такій позовній вимозі позивача слід відмовити.
Також у задоволенні позовної вимоги про зобов`язання провести із 28 листопада 2025 року перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з розрахунку 88 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді слід відмовити, як передчасної, оскільки визначення відсоткового базису стажу суддівської винагороди, як і розміру такого утримання, є дискреційними повноваженнями пенсійного органу, і наразі спору щодо такого обрахунку не має. 
Дана вимога є передчасною та спрямованою на захист можливого порушення права, яке може виникнути у майбутньому, але яке відсутнє станом на момент розгляду цієї справи.
При цьому, суд звертає увагу на обов`язок пенсійного органу провести перерахунок стажу на посаді судді саме з дати первинного призначення, а саме з 28.11.2025. Збільшення стражу на посаді судді беззаперечено призведе до збільшення відсоткового обрахунку та розміру довічного грошового утримання, різницю якого, після проведення перерахунку слід виплатити позивачу.
Щодо вимоги зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області та Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області виплатити недоплачене щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці по 9072 грн. щомісячно починаючи із 28 листопада 2025 року по час винесення рішення суду суд зазначає, що Головне управління ПФУ у Київській області спершу має зарахувати позивачу до стажу роботи судді, що дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання часу роботи з 01.09.1980 по 25.06.1985, строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі 2 роки 5 місяців з 01.09.1980 по 25.06.1985, та повторно розглянути заяву позивача від 09.12.2025, а потім територіальне управління ПФУ, у якому позивач перебуває на обліку - ГУ ПФУ у Полтавській області буде проводити виплату довічного грошового утримання судді у відставці у новому розмірі. При цьому, різниця у розмірі нарахованого на виконання рішення суду у цій справі та фактично виплаченого позивачу довічного грошового утримання судді у відставці буде нарахована при виконанні рішення суду у цій справі (у випадку набрання ним законної сили), та виплачена позичу - отже, необхідності окремого зазначення про це у рішенні суду суд не вбачає. Таким чином, у цій позовній вимозі суд також відмовляє.
Інші аргументи та доводи сторін, викладені у позові та відзиві на позов, не спростовують вищевикладені обставини, не підлягають врахуванню судом при прийнятті судового рішення у цій справі.
При цьому суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява №63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).и повинні діяти вчасно та в належний і послідовний спосіб (рішення у справах «Beyeler v. Italy» № 33202/96, «Oneryildiz v. Turkey» № 48939/99, «Moskal v. Poland» № 10373/05).
Отже, позов слід задовольнити частково.

Щодо судового контролю.
Стосовно клопотання позивача про встановлення судового контролю виконання рішення суду шляхом зобов`язання відповідача подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини 1 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.
Отже, в силу наведеної вище норми права у цій справі суд повинен зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.
Згідно з частиною 5 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України за письмовою заявою заявника суд під час ухвалення рішення суду може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене таке рішення, подати звіт про його виконання. Перебіг строку для подання звіту починається з дня набрання законної сили рішенням суду. Заява, передбачена абзацом першим цієї частини, може бути подана не пізніше завершення судових дебатів, а якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження - не пізніше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.
З огляду на вищевикладене, а також предмет спору у цій справі, наявні підстави для зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення у строк протягом трьох місяців з дня набрання законної сили рішенням суду, а тому відповідна заява позивача підлягає задоволенню.
Встановлюючи строк для подання звіту, суд врахував особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

V. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ
Відповідно до частини 8 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
Позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір у розмірі 6656,00 грн.
Таким чином, при частковому задоволенні позову позивача суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2662,4 грн.
На підставі викладеного та керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
У Х В А Л И В:
Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНКОПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Гоголя, 34, м. Полтава, 36000, код ЄДРПОУ 13967927), Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (вул. Саєнка Андрія, 10, м. Фастів, Київська обл., 08500, код ЄДРПОУ 22933548), Головного управлінням Пенсійного фонду України у Запорізькій області (69005, м. Запоріжжя, просп. Соборний, 158-Б, код ЄДРПОУ 20490012) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області № 164850004250 від 17 грудня 2025 року про призначення ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання в частині не зарахування до стажу роботи на посаді судді, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання половину строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі 2 роки 5 місяців з 01.09.1980 по 25.06.1985; стажу (досвіду) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді 2 роки - з 25.08.1978 по 28.08.1980.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи судді, що дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі 2 роки 5 місяців з 01.09.1980 по 25.06.1985, стажу (досвіду) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді 2 роки - з 25.08.1978 по 28.08.1980 та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.12.2025.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 2662,4 грн. (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні та 40 коп).
Заяву ОСОБА_1 щодо встановлення судового контролю за виконанням рішення суду - задовольнити.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області подати звіт про виконання рішення суду у строк протягом трьох місяців з дня набрання законної сили цим рішенням суду.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	В.І. Бевза