ЄУН 193/631/26
Провадження 2/193/504/26

Р І Ш Е Н Н Я  
іменем України    

22 липня 2026 року        сел.Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючої судді    Кравченко Н.О.,
за участю секретаря   Ратушної В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у с-щі Софіївка Криворізького району Дніпропетровської області цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
УСТАНОВИВ:
23.04.2026 позивач ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернулось до суду з даною позовною заявою.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 17 червня 2025 року між ТОВ «МІЛОАН» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений Договір про споживчий кредит № 5496162 згідно якого останній отримав кредит в сумі 10000 грн. зі сплатою відсотків та комісії за користування кредитом. Відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту, сплаті відсотків та комісії належним чином не виконав, має заборгованість, яка на дату звернення до суду з позовною заявою становить 25880,00 грн. та складається з наступного: 9700,00 грн.- заборгованість за основною сумою боргу; 0 грн. заборгованість за відсотками; 11680,00 грн.- заборгованість по комісії за обслуговування кредиту, 4500 грн. – заборгованість за неустойкою.
24.11.2025 між ТОВ «МІЛОАН» та позивачем ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу №24112024, згідно якого до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право грошової вимоги за Договором про споживчий кредит № 5496162 від 17.06.2025 року.
На підставі викладеного, позивач ТОВ «ФК «ЄАПБ» просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за Договором про споживчий кредит №5496162 від 17.06.2025 в розмірі 25880,00 грн. та судові витрати.
Представник позивач в судове засідання не з`явилась, в позовній заяві просила розгляд справи здійснювати за її відсутності, згодна на заочний розгляд справи.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, надав відзив на позов, в якому зазначив, що він є військовослужбовцем, додав документи, прохав розглянути справу у його відсутність, відмовити позивачу в задоволенні позову в частині стягнення відсотків та пені. 
Враховуючи заяву відповідача про визнання факту отримання кредиту, суд вважає, що клопотання представника позивача про витребування доказів є недоцільним та не підлягає задоволенню. 
Відповідно до положень ст. 247 ЦПК України фіксація судового засідання технічними засобами не проводилася. 
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що 17 червня 2025 року між ТОВ «МІЛОАН» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений Договір про споживчий кредит № 5496162 згідно якого останній отримав кредит в сумі 10000 грн. зі сплатою відсотків та комісії за користування кредитом. Строк кредиту 360 днів, дата повернення кредиту 12.06.2026 року. Розрахунковий період 30 днів. Згідно п. 1.5.1 Договору встановлено комісію за надання кредиту в розмірі 27% від суми кредиту – 2700 грн. Згідно п. 1.5.2. Договору встановлено комісія за обслуговування кредиту 14.6% від суми кредиту в перший день кожного наступного розрахункового періоду. Згідно п. 1.5.3. протягом першого розрахункового періоду встановлено ставку 0,0010 % річних на фактичну заборгованість, в подальшому 0,0010 відсотків річних (п.1.5.4.). До договору відповідачем підписано анкету-заявку на кредит № 5496162 від 17.06.2025 року, підписано паспорт споживчого кредиту, паспорт, графік погашення (а.с.6-17)
Згідно платіжного доручення 155904443, 17.06.2025 року на картку маска НОМЕР_1 на виконання кредитного договору перераховано 10000 грн. отримувач ОСОБА_1 , (а.с.18)
Відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту, сплаті відсотків та комісії належним чином не виконав, має заборгованість, яка на дату звернення до суду з позовною заявою становить 25880,00 грн. та складається з наступного: 9700,00 грн. -заборгованість за основною сумою боргу; 0 грн. -заборгованість за відсотками; 11680,00 грн. -заборгованість за комісією, 4500 грн. – заборгованість за неустойкою, що підтверджено розрахунком ТОВ «Мілоан» (а.с.19)
24.11.2025 між ТОВ «МІЛОАН» та позивачем ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу №24112024, згідно якого до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право грошової вимоги за Договором про споживчий кредит № 5496162 від 17.06.2025 року та реєстру боржників від 24.11.2025 року (а.с.20-27)
На підставі викладеного, позивач ТОВ «ФК «ЄАПБ» просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за Договором про споживчий кредит № 5496162 від 17.06.2025 року в розмірі 25880,00 грн.
Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частина 1 ст.612 ЦК України встановлює, що боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо приступив до його виконання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно ч.1 ст.1048, ч.2 ст.1056-1 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором та визначається залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Оскільки відповідач своєчасно та належним чином свої зобов`язання по поверненню кредитних коштів не виконав, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині позову підлягають задоволенню.
Щодо вимог про стягнення комісії, суд зазначає наступне.
Відповідно до частин 1 та 2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування `після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Відповідно до ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13.07.2022 року у справі №496/3134/19 вирішувала питання: чи можливе встановлення комісії за обслуговування кредиту згідно Закону України «Про споживче кредитування»; чи має кваліфікуватися умова договору, що передбачає комісію, як дійсна /нікчемна/ оспорювана.
Згідно висновку Великої Палати Верховного Суду комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше ніж один раз на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування»(10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин 1, 2 ст.11, ч. 5 ст.12 цьогоЗакону. Зокрема, оскільки позивачу встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що положення пунктів кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором, є нікчемними.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що позовна вимога про стягнення комісії за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості)– 11680,00 грн., задоволенню не підлягає.
Щодо вимоги про стягнення з відповідача неустойки, суд зазначає наступне.
Положення п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України визначають, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
На підставі викладеного відсутні підстави для стягнення з відповідача 4500 грн неустойки.
Таким чином позов підлягає задоволенню частково в сумі 9700,00 грн. , в іншій частині у позовних вимогах слід відмовити.
Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Позов задоволено в розмірі 37,48%.
Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат, а саме судового збору в розмірі 2662,40 грн., сплачених при поданні позовної заяви, що підлягає задоволенню в розмірі 37,48% та складає 997,89 грн. які підлягають стягненню. 
Керуючись ст.ст.10, 12, 43, 49, 141, 259 ч.6, 263-265, 268, 273, 274 ч.4 ЦПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості за договором про споживчий кредит № 5496162 від 17 червня 2025 року в розмірі 9700 (дев`ять тисяч сімсот) гривень 00 копійок. 
В іншій частині вимог – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір у розмірі 997 (дев`ятсот дев`яносто сім) гривень 89 коп.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.
Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
- позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», юридична адреса: 07400, Київська область, Броварський район, м. Бровари, вул. Лісова, 2, ЄДРПОУ: 35625014;
відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ..
Повний текст рішення складено 22.07.2026.

Суддя       Н.О.Кравченко