Справа № 538/178/26
провадження № 2/610/1648/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2026 Балаклійський районний суд Харківської області в складі:
головуючого – судді Тімонової В.М.,
за участю секретаря судового засідання Кучеренко Ю.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 538/178/26 (провадження № 2/610/1648/2026) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

03.02.2026 до Лохвицького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 2006118854 від 12.02.2014 в сумі 49424,90 грн.
Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги представник позивача посилається на те, що: 12.02.2014 між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 2006118854. За даним кредитним договором Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит в розмірі визначеному кредитним договором, на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом, відповідно до умов, зазначених у кредитному договорі, додатках до нього та в Правилах надання і повернення кредиту, що розміщені на офіційному веб-сайті Кредитодавця. 15.03.2024 між АК «ОТП Банк» та ТОВ «Діджи Фінанс» був укладений договір факторингу № 15/03/24. Відповідно до якого до ТОВ «Діджи Фінанс» перейшло право грошової вимоги за вказаним кредитним договором.
Разом з тим, відповідач не виконала свої зобов`язання, передбачені вищевказаним кредитним договором. У зв`язку з чим ОСОБА_1 має непогашену заборгованості перед ТОВ «Діджи Фінанс» за кредитним договором № 2006118854 від 12.02.2014 в сумі 33668,10 грн., які ТОВ «Діджи Фінанс» просило стягнути з відповідача, а також судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 2662 грн. 40 коп. та витрати на професійну правничу (правову) допомогу у розмірі 7000 грн. 00 коп.
Ухвалою Лохвицького районного суду Полтавської області від 09.02.2026 вказану справу передано на розгляд до Шевченківського районного суду м. Харкова, яка надійшла 04.03.2026.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 05.03.2026 вказану справу передано на розгляд до Балаклійського районного суду Харківської області, яка надійшла 20.04.2026.
Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 13.05.2026 відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін.
У судове засідання представник позивача не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав.
Відповідачка та її представник – адвокат Хайнацька Г.М. у судове засідання не з`явилися, про час та місце його проведення повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили, відзив не подали.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи та оцінивши їх у сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що на підтвердження заявлених вимог позивачем надано копію Договору про надання споживчого кредиту № 2006118854 від 05.10.2013, відповідно до умов якого ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 уклали кредитний договір та остання отримала кредит у сумі 10442,17 грн. на придбання товару, а саме: кухню, стільці, столу та кухонного куточка, строком на 12 місяців зі сплатою 0,01% річних. Датою надання кредиту є 05.10.2013.
Відповідно до п. 1.4.1 Договору позичальник зобов`язаний повністю повернути банку суму отриманого кредиту та виконати всі інші зобов`язання встановлені договором не пізніше 05.10.2014.
Розділом 2 зазначеного кредитного договору також було передбачено, що між ПАТ «ОТП Банк» та позичальником укладено договір про видачу та обслуговування міжнародної кредитної пластикової картки на підставі Правил користування кредитною краткою MasterCard Standart, що розміщені на Інтернет сайті Банку та на умовах, викладених в цьому розділі (п. 2.1).
Сторони домовились, що Банк відкриває відповідачу картковий рахунок у гривнях та випускає кредитну картку типу MasterCard Standart, а також виконує розрахункове обслуговування платіжних операцій, здійснених з використанням кредитної картки, її реквізитів чи без використання картки (п. 2.2.1.)
Підписанням цього Договору Держатель картки підтверджує та погоджується, що: дані Держателя зазначені в цьому Договорі та умови, що стосуються відкриття Карткового рахунку викладені в Угоді та Договорі є заявою Держателя на відкриття Карткового рахунку та отримання Кредитної картки; картка, реквізити Карткового рахунку, розмір Кредитного ліміту, а також інша інформація надання якої необхідне у відповідності до чинного законодавства, надсилається Держателю поштою за адресою зазначеною в цьому Договорі (п. 2.2.1). В порядку, передбаченому угодою, Банк надає позичальнику кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії до карткового рахунку у розмірі, що передбачений угодою, а позичальник приймає кредит і зобов`язується повернути суму кредиту на умовах, в строки та в порядку, що передбачені угодою (п. 2.2.2). Отримання, обслуговування та повернення кредиту позичальником відбувається через картковий рахунок (п. 2.3). Розмір кредитного ліміту складає 1000 грн. В будь-який час строку дії цього договору Банк має право змінити розмір кредитного ліміту (зменшити чи збільшити) без зазначення причини такої зміни (п. 2.4). Строк дії кредитної лінії становить 3 роки з моменту підписання цього договору. Банк має право змінити (зменшити чи збільшити) строк дії кредитної лінії в односторонньому порядку (п. 2.5).
До договору наданий графік платежів від 05.10.2013, який є Додатком № 1 до кредитного договору про надання споживчого кредиту № 2006118854 від 05.10.2013, відповідно до якого відповідач у період з 05.11.2013 по 15.09.2014 повинен був сплачувати АТ «ОТП Банк» суму 1131,00 грн. щомісячно, 05.10.2014 сплатити 1134,34 грн., згоду на обробку персональних даних, опитувальний лист фізичної особи.
Крім того, позивачем надано договір комплексного страхування позичальника № 2006118854 від 05.10.2013.
Також позивачем надана специфікацію до кредитного договору № 2006118854 від 05.10.2013, відповідно до якої АТ «ОТП Банк» прийнято позитивне рішення щодо можливості надати позичальнику - фізичній особі ОСОБА_2 кредит за умовами: процентна ставка - 0,01%, плата по кредиту (комісія) – 2,5%, сума кредиту – 10442,17 грн., термін кредиту - 12 місяців, номер рахунку АТ «ОТП Банк» - 29021199900000. Дані про придбані товари: стіл вартістю 2165,00 грн., кухня «Софія» вартістю 6643,00 грн, стільці «Морко» - 840,00 грн, кухонний куточок «Вітязь» - 1790,00 грн, доставка – 195,00 грн.
Матеріали справи також містять товарний чек від 05.10.2013, відповідно до якого ОСОБА_2 у ФОП ОСОБА_3 було придбано: стіл вартістю 2165,00 грн., кухня «Софія» вартістю 6643,00 грн, стільці «Морко» - 840,00 грн, кухонний куточок «Вітязь» - 1790,00 грн, доставка – 195,00 грн.
Крім того, позивачем надано розрахунок заборгованості за договором № 2006118854 від 12.02.2014, картковий рахунок НОМЕР_1 про видачу та обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток (особистих) по клієнту 3097009448 ОСОБА_1 , згідно з яким заборгованість станом на 15.03.2024 становить 49424,90 грн.
15.03.2024 р. між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «Діджи Фінанс» відповідно до чинного законодавства України укладений Договір факторингу № 15/03/24, згідно з яким первісний кредитор АТ «ОТП БАНК» відступив на користь нового кредитора ТОВ «Діджи Фінанс» права вимоги за Кредитним договором № 2006118854 від 12.02.2014.
Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 15/03/24 від 15.03.2024 до ТОВ «Діджи Фінанс» перейшло право вимоги до боржника ОСОБА_1 на загальну суму 49424,90 грн.
Статтею 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.
Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Частиною 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Статтею 78 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно з ч. 2 ст. 79 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Приписами ч. 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 7 наведеної статті суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи і згідно з ч. 2 ст.13 ЦПК України це не є обов`язком суду.
Дослідивши надані позивачем докази в їх сукупності, суд зазначає, що позивачем не підтверджено належними доказами укладення 12.02.2014 кредитного договору № 2006118854 між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 . Наявність у кредитному договорі про надання споживчого кредиту № 2006118854 від 05.10.2013 розділу щодо видачі та обслуговування кредитної картки позичальника свідчить лише про можливість отримання кредитних коштів, однак позивачем не підтверджено, що відповідачу була емітована та видана карта, за допомогою якої він міг здійснювати фінансові операції. До матеріалів справи надані лише докази укладення кредитного договору на придбання товару, а саме меблів.
Суд також зазначає, що доданий до позовної заяви розрахунок заборгованості за кредитним договором № 2006118854 від 12.02.2014 є внутрішнім документом банку, не може бути прийнятий судом на підтвердження факту укладення між сторонами кредитного договору. Вказаний розрахунок не відображає суму наданих коштів, а також розмір процентної ставки, за якою нараховано заборгованість зі сплати процентів. Крім того, заборгованість нарахована за період з 12.02.2014 по 04.03.2024, проте перша дата здійснення операції – 25.10.2015. Відомості про те, що вказана в ньому заборгованість у визначеному позивачем розмірі є актуальною на час звернення до суду, в матеріалах справи відсутні.
Зокрема, Верховний Суд у своїй постанові від 27.03.2020 по справі № 703/3063/18 прийшов до висновку, що в зв`язку з ненаданням банком доказів видачі кредитної картки та розміру кредиту, суд позбавлений можливості перевірити розмір нарахованих суми боргу, процентів та штрафних санкцій відповідачу.
З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов висновку про недоведеність в межах цієї справи укладання 12.02.2014 між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 кредитного договору № 2006118854. Крім того, з розрахунку заборгованості за договором № 2006118854 від 12.02.2014 не видно, що відповідач отримала кредит, як зазначено у позовній заяві, проте в матеріалах справи наявний інший Договір про надання споживчого кредиту № 2006118854 від 05.10.2013 на суму 10442,17 грн.
Враховуючи те, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами факту укладення кредитного договору № 2006118854 від 12.02.2014 між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 , суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне судові витрати залишити за позивачем без відшкодування.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 77, 81, 223, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:
У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – відмовити. 
Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», юридична адреса місце знаходження: 07406, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 21/1, код ЄДРПОУ 42649746.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Суддя        В.М. Тімонова