Справа № 344/9877/26 
Провадження № 2/344/5672/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ЗАОЧНЕ
24 серпня 2026 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого-судді Домбровської Г.В.,
секретаря судового засідання Петришин Р.Р.,

розглянувши у спрощеному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - 

В С Т А Н О В И В: 

Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (надалі – також «Позивач», «ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (надалі – також «Відповідач») про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначає, що 30.06.2025 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 за допомогою Веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії №1570-1261. Позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор A4224 для підписання Кредитного договору №1570-1261 від 30.06.2025 року, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів. Відповідно до умов Кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати Відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту – 2 000,00 грн.; строк кредитування – 365 днів; базовий період - 30 днів; стандартна % ставка – 1,00 % в день. Умовами Кредитного договору, укладеного між Позивачем та Відповідачем передбачено, що тип процентної ставки за користуванням Кредитом – фіксована та процентна ставка за користуванням Кредитом не змінюється протягом усього строку користування Кредитом.
Між сторонами також було укладено п`ять додаткових угод, за якими позичальнику надано додаткові кошти у кредит у сумі по 600,00 грн. п`ять разів. 
Загалом сума виданого кредиту становить 5 000,00 грн.
Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши Відповідачу кредитні кошти згідно умов укладеного кредитного договору та додаткових угод.
Позивач видав Відповідачу кредитні кошти на картковий рахунок, вказаний Відповідачем в особистому кабінеті, що підтверджується довідкою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про перерахування коштів від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» через систему платежів LiqPay на підставі договору на карту отримувача (Відповідача), чим виконав свої зобов`язання за Договором своєчасно та в повному обсязі. 
Однак, Відповідач умови кредитного договору належним чином не виконувала, а тому станом на 02.03.2026 року загальний розмір заборгованості Відповідача за Кредитним договором становить 18 985,00 гривень, а саме: заборгованість за кредитом – 5 000,00 гривень; заборгованість за нарахованими процентами – 11 035,00 гривень; заборгованість за процентами річних на підставі ст 625 ЦК – 2 500,00 гривень; заборгованість по комісії – 450,00 гривень 
Представник позивача подав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, просив позов задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечував.
У строк, встановлений судом ухвалою про відкриття провадження у справі, відповідач ОСОБА_1 відзиву на позов не подала, будь-яких заяв чи клопотань від сторони Відповідача не надходило, відтак, у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за наявними у справі матеріалами.
З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
30.06.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС та ОСОБА_1 укладено Договір про відкриття кредитної лінії №1570-1261 у формі електронного документу з використанням електронного підпису, на підставі якого Відповідачем було отримано кредит шляхом перерахування на її банківський рахунок (банківська картка), грошових коштів у розмірі 2 000,00 грн. строк кредитування – 365 днів; базовий період 30 календарних днів. 
Відповідно до п. 3.1 цей Договір укладається сторонами у вигляді електронного договору у розумінні Закону України «Про електронну комерцію».
Пунктом 3.2. Договору для укладення цього Договору, у порядку встановленому Правилами, позичальник надає кредитодавцю інформацію щодо бажання отримати кредит, шляхом заповнення на веб-сайті кредитодавця усіх граф відповідної форми. Надаючи таку інформацію, позичальник вказує повні, точні та достовірні особисті дані, заповнення яких передбачено відповідною сторінкою веб-сайту кредитодавця та які необхідні для укладення нового договору. Позичальник несе відповідальність за дійсність та достовірність таких даних.
Відповідно до п.4.1 Договору загальний розмір Кредиту (сума кредиту) становить 2 000,00 грн. Дата надання/видачі кредиту 30.06.2025 року.
Як вбачається з п.4.8 Договору базовий період складає 30 календарних днів. Перебіг першого Базового періоду починається з дати наданнявидачі Кредиту та закінчується в дату останнього календарного дня першого Базового періоду. Перебіг кожного наступного Базового періоду починається з наступної дати за датою закінчення попереднього Базового періоду. Пребіг останнього базового періоду закінчується в останній день строку дії цього Договору.
Відповідно до п.4.10. Договору Нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми Кредиту за кожен день користування Кредитом, починаючи з дати видачі Кредиту до дати фактичного повернення всієї суми Кредиту, за наступною Стандартною процентною ставкою:
- 1.00% (одна ціла, нуль сотих процентів) за кожен день користування Кредитом, яка застосовується протягом перших 180 (ста вісімдесяти) календарних днів з дати укладення цього Договору. В цей період можливе використання Позичальником права користування Кредитом за Промо-ставкою та/або Зниженою та/або Пільговою процентною ставкою.
- 0.74% (нуль цілих, сімдесят чотири сотих процентів) за кожен день користування Кредитом, яка застосовується у період починаючи з 181 (ста вісімдесят першого) календарного дня дії Договору і до закінчення строку дії цього Договору або до дати фактичного повернення всієї суми Кредиту (до тієї із зазначених дат, яка настане раніше). 
Згідно п.4.15 Договору реальна річна процентна ставка на дату укладення цього Договору складає 2130,95 процентів.
Відповідно до п.4.13 Договору строк кредитування, тобто, строк на який надається Кредит Позичальнику: 365 (триста шістдесят п`ять) календарних днів з моменту перерахування Кредиту Позичальнику (далі – Строк кредитування). Дата повернення (виплати) Кредиту 29.06.2026 року. 
Пунктами 12.1.-12.2. Договору передбачено, що цей Договір та Правила разом складають єдиний договір та визначають усі істотні умови Договору та надання Кредиту. Укладаючи цей Договір, Позичальник підтверджує, що попередньо уважно ознайомився з Правилами на веб-сайті Кредитодавця (https://creditkasa.com.ua/), повністю розуміє всі їх умови, зобов`язується та погоджується неухильно дотримуватись Договору, а тому добровільно та свідомо укладає Договір та бажає настання правових наслідків, обумовлених ним. Усі доповнення до цього Договору укладаються виключно за взаємною згодою Сторін. Позичальник ініціює процес внесення змін чи доповнень до цього Договору шляхом надсилання звернення до Кредитодавця в паперовій формі або в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора. Сторони укладають відповідну додаткову угоду до цього договору або договір про внесення змін до цього договору шляхом підписання договору в паперовій формі або в електронній формі в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію».
Додатковою угодою №1 від 08.07.2025 року до Договору про відкриття кредитної лінії №1570-1261 від 30.06.2025 року Кредитодавець та Позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 600,00 грн. 
Додатковою угодою №2 від 09.07.2025 року до Договору про відкриття кредитної лінії №1570-1261 від 30.06.2025 року Кредитодавець та Позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 600,00 грн. 
Додатковою угодою_№3 від 15.07.2025 року до Договору про відкриття кредитної лінії №1570-1261 від 30.06.2025 року Кредитодавець та Позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 600,00 грн. 
Додатковою угодою_№4 від 16.07.2025 року до Договору про відкриття кредитної лінії №1570-1261 від 30.06.2025 року Кредитодавець та Позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 600,00 грн. 
Також Додатковою угодою №5 від 26.07.2025 року до Договору про відкриття кредитної лінії №1570-1261 від 30.06.2025 року Кредитодавець та Позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 600,00 грн. 
До договору про відкриття кредитної лінії №1570-1261 від 30.06.2025 року, укладеного між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 , Позивачем долучено Правила відкриття кредитної лінії, Паспорт споживчого кредиту та Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки, які підписані електронним підписом одноразовим ідентифікатором А4224.
Таким чином, між сторонами було укладено договір приєднання відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України.
Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) затверджено наказом директора ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» №41-П від 05.03.2025 року.
Згідно листів ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ», навних в матеріалах справи, підтверджується видача 30.06.2025 року, 08.07.2025 року, 09.07.2025 року,15.07.2025 року, 16.07.2025 року та 26.07.2025 року коштів в сумі 2000,00 грн., 600,00 грн., 600,00 грн., 600,00 грн., 600,00 грн. та 600,00 грн. на карту НОМЕР_1 .
Номер платіжного засобу НОМЕР_1 зазначено ОСОБА_1 у розділі 13 «Реквізити сторін» кредитного договору.
Згідно розрахунку заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії №1570-1261 від 30.06.2025 року, станом на 02.03.2026 року загальний розмір заборгованості Відповідача за Кредитним договором становить 18 985,00 гривень, а саме: заборгованість за кредитом – 5 000,00 гривень; заборгованість за нарахованими процентами – 11 035,00 гривень; заборгованість за процентами річних на підставі ст 625 ЦК – 2 500,00 гривень; заборгованість по комісії – 450,00 гривень 
Вказану суму заборгованості Позивач просить стягнути з Відповідача за даним позовом.
Частиною першою статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до частини першої-другої статті 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 Цивільного кодексу України).
Відповідно до статті 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
Згідно частини першої-другої статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 Цивільного кодексу України).
Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» передбачено, що договір про надання фінансових послуг (включно, мікропозики) укладається виключно в письмовій формі: у паперовому вигляді; у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг; шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/ або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги; в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до положень статей 5,15 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Суб`єкти електронного документообігу, які здійснюють його на договірних засадах, самостійно визначають режим доступу до електронних документів, що містять конфіденційну інформацію, встановлюють для них систему (способи) захисту.
За змістом статей 11,12 Закону України «Про електронну комерцію» електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Зазвичай такі правила є невід`ємною частиною кредитного договору, що прописується в самому договорі та без підтвердження про ознайомлення з такими, договір не буде укладено.
Відповідно дочастини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно із частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що заправовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (частина дванадцята статті 11Закону України«Про електронну комерцію»).
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:
електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;
електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;
аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Із матеріалів справи вбачається, що Договір про відкриття кредитної лінії №1570-1261 від 30.06.2025 року укладено з ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту (https://creditkasa.ua). Цей договір разом із Правилами надання споживчих кредитів складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким позичальник був попередньо ознайомлений, про що свідчить підписаний Договір про відкриття кредитної лінії №1570-1261 від 30.06.2025 року та паспорт споживчого кредиту шляхом надання позичальнику одноразового ідентифікатора (одноразовий пароль) А4224.
У постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року по справі № 127/33824/19 зроблено правовий висновок, що без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений; сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, а кредитні кошти не були б перераховані відповідачу.
Таким чином, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі.
Частиною першою статті 1049 Цивільного кодексу України зобов`язано позичальника повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Як підтверджується матеріалами справи, Позивач у повному обсязі виконав зобов`язання, надавши Відповідачу кредит.
Відповідач не надала своєчасно кредитодавцю грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором, який міститься в матеріалах справи. 
За кредитним договором №1570-1261 від 30.06.2025 року ОСОБА_1 не здійснено жодного погашення, що відображено у розрахунку заборгованості та не спростовано стороною Відповідача в ході розгляду справи. 
Доказів, які б спростовували зазначений розрахунок заборгованості, Відповідачем не надавалося.
Відповідно до частини першої статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Загальні умови виконання зобов`язань визначено статтею 526 Цивільного кодексу України.
Так, участині першій статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор – прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (частина перша статті 527 Цивільного кодексу України).
Згідно з частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Положеннями статті 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно дочастини першої статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина першастатті 1048 ЦК України).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (частини перша-друга статті 612 Цивільного кодексу України).
Як встановлено судом, Відповідач неналежно виконувала взяті на себе зобов`язання за Договором про відкриття кредитної лінії №1570-1261 від 30.06.2025 року, що підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком заборгованості за договором.
Відповідно до частини першої-другої статті 614 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.
Як передбачено у частині першій статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідачем не було надано доказів на підтвердження відсутності своєї вини у неналежному виконанні умов зобов`язання, визначеного Договором про відкриття кредитної лінії №1570-1261 від 30.06.2025 року та додатковими угодами до нього.
Розрахунок заборгованості за договором Відповідачем не спростований.
Враховуючи вищезазначене, Судом встановлено, що між сторонами існували договірні відносини, що виникли внаслідок укладання Договору про відкриття кредитної лінії №1570-1261 від 30.06.2025 року та додаткових угод до нього; через порушення умов договору з боку позичальника своєчасне погашення зобов`язання не відбулося, внаслідок чого виникла заборгованість за договором, яку Відповідач у добровільному порядку не погасила та станом на 02.03.2026 року загальний розмір заборгованості Відповідача перед позивачем, яку позивач просить стягнути, становить 18 985,00 гривень, а саме: заборгованість за кредитом – 5 000,00 гривень; заборгованість за нарахованими процентами – 11 035,00 гривень; заборгованість за процентами річних на підставі ст 625 ЦК – 2 500,00 гривень; заборгованість по комісії – 450,00 гривень.
Відповідно до частини 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним.
Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року, що набрав чинності 24 грудня 2023 року, доповнено статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» пунктом 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
Перехідні положення законопроекту застосовуються, у разі якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень законопроекту.
Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону (яким, зокрема, доповнено пунктом 17 розділ IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України «Про споживче кредитування») поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
Кредитний договір №1570-1261 від 30.06.2025 року укладено після набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», а тому процента ставка, яка повинна застосовуватися за користування кредитними коштами, становить 1% в день.
Отже, Позивачем правильно розраховано суму процентів за кредитним договором №1570-1261 від 30.06.2025 року, яка становить 11 035,00 грн. 
Отже, з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню прострочена заборгованість за кредитом у розмірі 5 000,00 грн. та прострочена заборгованість за нарахованими процентами у розмірі 11 035,00 грн.

Позивач також просить стягнути з Відповідача заборгованість за процентами річних на підставі ст. 625 ЦК України в сумі 2 500,00 грн. 
Відповідно до положень ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
У зв`язку з оголошенням воєнного стану на території України та погіршенням економічного становища України, значна кількість позичальників не взмозі платити по кредитних зобов`язаннях. У зв`язку з цим Верховною Радою України було ухвалено Закон України № 2120-IXП «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану».
Відповідно до п. 18 прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року за № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, на території України введено воєнний стан із 05 год 30 хв 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Згодом, неодноразово воєнний стан на території України продовжувався у встановленому законом порядку, і є чинним на даний час.
Беручи до уваги наведене, в умовах воєнного стану позичальник (боржник) за кредитним договором не несе відповідальності за невиконання грошового зобов`язання, з нього не може бути стягнуто нараховану заборгованість за процентами річних на підставі ст. 625 ЦК України за укладеним договором, тобто у період воєнного стану.
Таким чином, Суд вважає, що вимоги Позивача щодо стягнення з Відповідача заборгованості за процентами річних на підставі ст. 625 ЦК України – не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, є безпідставними, а тому в частині задоволення позову про стягнення заборгованості за процентами річних на підставі ст. 625 ЦК України в сумі 2500,00 грн. слід відмовити.
Щодо позовних вимог про стягнення комісії.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» у цьому Законі терміни вживаються в такому значенні, зокрема, загальні витрати за споживчим кредитом – витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.
За умовами додаткових угод до кредитного договору №1570-1261 від 30.06.2025 року сторонами узгоджено сплату комісії за видачу кредиту в розмірі 15% від суми кредиту.
Відтак, комісія пов`язана із наданням послуги, а саме: перерахування Кредитодавцем коштів на рахунок, вказаний позичальником.
Вказана сума комісії у розмірі 450,00 грн. за надання послуги, а саме: пов`язана з наданням Кредиту, а тому підлягає стягненню з Відповідача на користь Позивача.

За таких обставин суд дійшов до висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог Позивача про стягнення із Відповідача заборгованості за кредитним договором №1570-1261 від 30.06.2025 року в розмірі 16 485,00 грн., з яких: заборгованість за кредитом – 5000,00 гривень; заборгованість за нарахованими процентами – 11 035,00 гривень., 450,00 гривень – заборгованість за комісією.
В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.
У відповідності до частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Належних та допустимих доказів, які б свідчили про відсутність заборгованості Відповідача за укладеним договором у вищевказаній частині, або ж спростовували доводи Позивача в обґрунтування ним позовних вимог, Відповідачем суду не подано.
Виходячи із вищевикладеного, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, відповідно до статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог, тому вимоги підлягають задоволенню частково.
Відповідно до частини першої статті 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Частиною першою статті 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з Відповідача на користь Позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2 311,81 грн.
На підставі викладеного, відповідно до статей 526, 527, 530, 546, 610-612, 626, 628, 633, 364, 636, 1048, 1054, 1055 Цивільного кодексу України, керуючись статтями 4, 10-13, 76-81,89,141, 259,263-265,268, 273, 279, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд 

В И Р І Ш И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», місцезнаходження: м.Київ, бульвар Лесі Українки, буд.26, офіс 407, код ЄДРПОУ 38548598, заборгованість за Договором про відкриття кредитної лінії №1570-1261 від 30.06.2025 року в розмірі 16 485,00 грн., з яких: заборгованість за кредитом – 5000,00 гривень; заборгованість за нарахованими процентами – 11 035,00 гривень., 450,00 гривень – заборгованість за комісією.
В задоволенні решти позовних вимог – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», місцезнаходження: м.Київ, бульвар Лесі Українки, буд.26, офіс 407, код ЄДРПОУ 38548598, витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 311,81 грн грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 24.08.2026 року.

Суддя Домбровська Г.В.