| ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/9375/25 Суддя (судді) першої інстанції: Кульчицький С.О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2026 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді - Єгорової Н.М.,
суддів - Сорочка Є.О., Чаку Є.В.,
при секретарі - Олешко М.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Віко Меблі" на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2026 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Віко Меблі" до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
ВСТАНОВИЛА:
У серпні 2025 року позивач - ТОВ "Віко Меблі" звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Черкаській області, яким просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 28 липня 2025 року №13406/23-00-07-05-01, №13410/23-00-07-05-01, №13413/23-00-07-05-01, №13414/23-00-07-05-01.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2026 року відмовлено у задоволенні позову.
Не погодившись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги повністю.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, недоведено обставини, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.
Апелянт зазначив про те, що встановлені перевірками факти здійснення реалізації товарів власного виробництва за межі митної території України за цінами нижче собівартості не свідчать про використання придбаних матеріалів для їх виготовлення в операціях, які не є господарською діяльністю платника. 
Додатково зазначив про помилковість висновків ГУ ДПС у Черкаській області, з якою погодився суд першої інстанції про те, що факт збитковості операції (періоду) зумовлює визнання її такою, що не пов`язана з господарською діяльністю платника податків. Крім того, позивачем виконувались і інші контракти, до яких у податкового органу зауваження були відсутні. Крім того, контролюючим органом не здійснено розрахунку виробничої собівартості відповідних диванів.
Звернув увагу суду на те, що економічна мета з отримання прибутку товариством за результатами фінансового року була досягнута, водночас контролюючим органом та судом першої інстанції безпідставно зазначено про те, що підприємство завершило 2023 рік зі збитками, водночас головна причина збитковості у 2024 році це дії та бездіяльність ГУ ДПС у Черкаській області.
Також апелянт зазначив про те, що рішення суду першої інстанції не містить інформації чи досліджувалось судом питання порівняння та аналізу цін продажу аналогічних товарів, водночас в матеріалах справи відсутні докази продажу диванів на будь-яких сайтах станом на момент проведення експортних реалізацій товарів починаючи з вересня 2023 року по листопад 2024 року.
Відповідач подав до суду відзив, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, оскільки перевіркою встановлено реалізацію ТОВ "Віко Меблі" товарів (готової продукції) на експорт за ціною нижчою, ніж собівартість.
Додатково зазначив про те, що діяльність ТОВ "Віко Меблі" з виробництва та реалізації меблів на експорт спрямована не на отримання прибутку, а лише на отримання з бюджету відшкодування податку на додану вартість. 
Звернув увагу суду на те, що ТОВ "Віко Меблі" не надано доступу до виробничого приміщення в ході огляду складських та виробничих приміщень, які відповідно до наданого під час перевірки договору оренди нежитлових приміщень орендуються у ФОП ОСОБА_1 , який є засновником та директором ТОВ "Віко Меблі", а тому фактично встановити хто саме здійснює діяльність на відповідних потужностях неможливо, про що складено відповідний акт.
Звернув увагу суду на те, що позивачем під час проведення перевірки та до заперечень на акт перевірки не було надано жодних належних доказів на підтвердження наявності форс-мажорних обставин. 
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи на підставі наказу Головного управління ДПС у Черкаській області від 16 червня 2025 року №1564-п, направлення від 16 червня 2025 року №2630/23-00-07-05-01 та №2631/23-00-07-05-01 та на виконання наказу ДПС України від 03 червня 2025 року №585 "Про проведення документальної позапланової перевірки ТОВ "Віко Меблі" проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "Віко Меблі" (код за ЄДРПОУ 41225271) щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за травень 2024 року у податковій декларації з податку на додану вартість від 20 червня 2024 року №9168867927 від`ємного значення з податку на додану вартість в сумі 1 622 514 грн (далі - ПДВ), у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету в сумі 95 966 грн, за наслідками якої складено акт від 02 липня 2025 року №10034/23-00-07-05-01/41225271 (далі - Акт перевірки 1).
Згідно з Актом перевірки 1 встановлено наступні порушення:
- п.п. 14.1.36, 14.1.231 п. 14.1 ст. 14, п.п.п. 39.2.2.12 п.п. 39.2.2 п. 39.2 ст. 39, п.п. 140.5.2-1 п. 140.5 ст. 140, п. 188.1 ст. 188, п. 198.3 та абз. г) п. 198.5 ст. 198, абз. б) п. 200.4 ст. 200, п. 201.1 ст. 201 ПК України, в результаті чого завищено суму бюджетного відшкодування з ПДВ на поточний рахунок платника податку за травень 2024 року в сумі 95 966,00 грн;
- п.п. 14.1.36, 14.1.231 п. 14.1 ст. 14, п.п.п. 39.2.2.12 п.п. 39.2.2 п. 39.2 ст. 39, п.п. 140.5.2-1 п. 140.5 ст. 140, п. 188.1 ст. 188, п. 198.3 та абз. г) п. 198.5 ст. 198, абз. б) п. 200.4 ст. 200, п. 201.1 ст. 201 ПК України, що призвело до завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (ряд. 21 Декларації) в сумі 1 526 548,00 грн
На підставі Акта перевірки 1 ГУ ДПС у Черкаській області прийнято податкові повідомлення-рішення від 28 липня 2025 року:
- №13406/23-00-07-05-01, щодо завищення бюджетного відшкодування за травень 2024 року на суму 95 966,00 грн та застосування штрафні санкції в сумі 9 597,00 грн;
- №13410/23-00-07-05-01 щодо завищення суми від`ємного значення за травень 2024 року, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму 1 526 548,00 грн
Також, ГУ ДПС у Черкаській області на підставі наказу від 16 червня 2025 року №1565-п, направлень від 16 червня 2025 року №2632/23-00-07-05-01, №2633/23-00-07-05-01 та на виконання наказу ДПС України від 03 червня 2025 року №584 "Про проведення документальної позапланової перевірки ТОВ "Віко Меблі" проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "Віко Меблі" щодо дотримання податкового законодавства при декларування за листопад 2024 року від`ємного значення з податку на додану вартість, в тому числі заявленого бюджетного відшкодування, про що складено акт від 02 липня 2025 року №10035/23-00-07-05-01/41225271 (далі - Акт перевірки 2).
Згідно з Актом перевірки 2 встановлені наступні порушення:
- п.п. 14.1.36, 14.1.231 п. 14.1 ст. 14, п.п.п. 39.2.2.12 п.п. 39.2.2 п. 39.2 ст. 39, п.п. 140.5.2-1 п. 140.5 ст. 140, п. 188.1 ст. 188, п. 198.3 та абз. г) п. 198.5 ст. 198, абз. б) п. 200.4 ст. 200, п. 201.1 ст. 201 ПК України, в результаті чого завищено суму бюджетного відшкодування з ПДВ на поточний рахунок платника податку за листопад 2024 року в сумі 376 977,00 грн;
- п.п. 14.1.36, 14.1.231 п. 14.1 ст. 14, п.п.п. 39.2.2.12 п.п. 39.2.2 п. 39.2 ст. 39, п.п. 140.5.2-1 п. 140.5 ст. 140, п. 188.1 ст. 188, п. 198.3 та абз. г) п. 198.5 ст. 198, абз. б) п. 200.4 ст. 200, п. 201.1 ст. 201 ПК України, та пп 4) п. 5 розд. V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 21 "Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість", в результаті чого завищено заявлену суму бюджетного відшкодування ПДВ згідно Декларації за листопад 2024 року в розмірі 1 502 427,00 грн, в результаті чого у наданні такої суми бюджетного відшкодування відмовлено.
На підставі Акта перевірки 2 ГУ ДПС у Черкаській області прийнято податкові повідомлення-рішення від 28 липня 2025 року:
- №13413/23-00-07-05-01 про завищення бюджетного відшкодування за листопад 2024 року на суму 376 977,00 грн та застосування штрафних санкцій в сумі 37 698,00 грн;
- №13414/23-00-07-05-01 про завищення суми бюджетного відшкодування за листопад 2024 року на суму 1 502 427,00 грн
Вважаючи протиправними оскаржувані податкові повідомлення-рішення, позивач звернувся до суду з позовом.
Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що діяльність ТОВ "Віко Меблі" з виробництва та реалізації меблів на експорт за період з 01 вересня 2023 року по 31 травня 2024 року нижче звичайних цін спрямована не на отримання прибутку, а лише на отримання з бюджету відшкодування податку на додану вартість, тому у платника відсутня розумна економічна причина (ділова мета) під час здійснення господарської діяльності, а отже придбані товари використані в операціях, що не є господарською діяльністю платника податків.
Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права та обов`язки платників податків, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (далі - ПК України).
Згідно з пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Підпунктом 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України визначено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Як встановлено судом першої інстанції, перевіркою своєчасності, достовірності і повноти визначення суми податкових зобов`язань та врахування при розрахунку показника рядка 19 Декларацій з ПДВ за попередні звітні періоди (рядок 9 (колонка Б) Декларацій) встановлено заниження ТОВ "Віко Меблі" податкових зобов`язань, а саме: за вересень 2023 року в сумі - 229 165 грн, за жовтень 2023 року в сумі - 179 239 грн, за листопад 2023 року в сумі - 229 715 грн, за грудень 2023 року в сумі - 160 733 грн, за січень 2024 року в сумі - 125 788 грн, за лютий 2024 року в сумі - 301 694 грн, за березень 2024 року в сумі - 131 907 грн, за квітень 2024 року в сумі - 191 184 грн.
Відповідно до пп. 14.1.231 п. 14.1 ст. 14 ПК України розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності. 
Економічний ефект, зокрема, але не виключно, передбачає приріст (збереження) активів платника податків та/або їх вартості, а так само створення умов для такого приросту (збереження) в майбутньому.
Для цілей оподаткування вважається, що операція здійснена з нерезидентами, не розумної економічної причини (ділової мети), якщо:
має - головною ціллю або однією з головних цілей операції є несплата (неповна сплата) суми податків та/або зменшення обсягу оподатковуваного прибутку платника податків;
у зіставних умовах особа не була б готова придбати (продати) такі товари, роботи (послуги), нематеріальні активи, інші предмети господарських операцій, відмінні від товарів, у непов`язаних осіб.
Відповідно до пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Згідно з пп. 39.2.2.12 п.п. 39.2.2 п. 39.2 ст. 39 ПК України якщо комерційні та/або фінансові характеристики контрольованої операції для цілей трансфертного ціноутворення, визначені згідно з фактичними діями сторін операції та фактичними умовами її проведення, відрізняються від умов, що застосовуються між непов`язаними особами з урахуванням наявності розумної економічної причини (ділової мети) у зіставних обставинах, та буде встановлено, що непов`язані особи, які діють у зіставних умовах та ведуть себе комерційно раціонально з урахуванням альтернативних варіантів, реально доступних для кожної із сторін угоди, не вступали б у таку контрольовану операцію, контролюючий орган має право при розрахунку фінансового результату платника податку до оподаткування не враховувати (не визнавати) таку контрольовану операцію або операція може бути замінена альтернативним варіантом з метою визначення умов договору (контракту), які були б узгоджені непов`язаними особами, що діють комерційно раціонально у зіставних умовах.
При визначенні альтернативних варіантів для операції, реально доступних для кожної із сторін угоди, необхідно враховувати, чи були інші реалістичні варіанти, доступні для будь-якої із сторін, що привели б до вигіднішого економічного ефекту, якби така сторона укладала угоду з непов`язаними особами замість укладання угоди з пов`язаними особами.
При збільшенні фінансового результату до оподаткування платника податків унаслідок неврахування (невизнання) контрольованої операції відповідно до вимог абзацу першого цього підпункту інші коригування, передбачені статтею 39 цього Кодексу, не застосовуються, а в разі заміни операції альтернативним варіантом відповідність умов такої альтернативної операції принципу "витягнутої руки" визначається з урахуванням вимог пункту 39.3 статті 39 цього Кодексу.
Обов`язок доведення обставин, передбачених цим підпунктом, покладається на контролюючий орган.
Відповідно до пп. 140.5.21 п. 140.5 ст. 140 ПК України фінансовий результат до оподаткування збільшується на суму операції, яку контролюючий орган не враховує (не визнає) внаслідок застосування підпункту 39.2.2.12 підпункту 39.2.2 пункту 39.2 статті 39 розділу І Кодексу. Також передбачено, що при збільшенні фінансового результату до оподаткування податкового (звітного) періоду платника податків відповідно до вимог підпункту 140.5.21 пункту 140.5 статті 140 розділу ІІІ Кодексу інші коригування, передбачені підпунктами і 140.5.2 пункту 140.5 статті 140 розділу III Кодексу щодо такої операції, не застосовуються.
Згідно з пп. 140.5.2 пункту 140.5 статті 140 ПК України фінансовий результат податкового (звітного) періоду збільшується на суму перевищення договірної (контрактної) вартості (вартості, за якою відповідна операція повинна відображатися при формуванні фінансового результату до оподаткувань згідно з правилами бухгалтерського обліку) придбаних товарів (робіт, послуг) над ціною, визначеною за принципом "витягнутої руки", при здійсненні контрольованих операцій у випадках, визначених статтею 39 розділу 1 Кодексу.
Норми пп. 140.5.1 та 140.5.2 п.140.5 ст. 140 ПК України застосовуються за результатами податкового (звітного) року.
Обов`язок здійснення коригування фінансового результату до оподаткування, передбаченого підпунктом 140.5.21 пункту 140.5 статті 140 ПК України, покладається на контролюючий орган, а сума цього коригування щодо такої операції зменшується на суму коригувань, передбачених підпунктами 140.5.1 і 140.5.2 пункту 140.5 статті 140 розділу III Кодексу, якщо платник податку самостійно вже застосував ці коригування щодо такої операції.
Отже положення пп. 14.1.231 п. 14.1 ст. 14 ПК України, як і положення пп. 140.5.21 п. 140.5 ст. 140 ПК України застосовуються у логічній зв`язці із пп. 39.2.2.12 пп. 39.2.2 п. 39.2 ст. 39 ПК України, який визначає механізм застосування вимог щодо наявності розумної економічної причини (ділової мети) для цілей контролю за дотриманням правил трансфертного ціноутворення, передбачених статтею 39 розділу І Кодексу.
Відповідно по п. 23.1 ст. 23 ПК України базою оподаткування визнаються конкретні вартісні, фізичні або інші характеристики певного об`єкта оподаткування.
База оподаткування - це фізичний, вартісний чи інший характерний вираз об`єкта оподаткування, до якого застосовується податкова ставка і який використовується для визначення розміру податкового зобов`язання.
Згідно з пп. 14.1.219 п. 14.1 ст. 14 ПК України,ринкова ціна - ціна, за якою товари (роботи, послуги) передаються іншому власнику за умови, що продавець бажає передати такі товари (роботи, послуги), а покупець бажає їх отримати на добровільній основі, обидві сторони є взаємно незалежними юридично та фактично, володіють достатньою інформацією про такі товари (роботи, послуги), а також ціни, які склалися на ринку ідентичних (а за їх відсутності однорідних) товарів (робіт, послуг) у порівняних економічних (комерційних) умовах.
Отже, ціна господарської операції, яка визначена сторонами у договорі, за загальним правилом та допоки не доведено зворотнє, вважається такою, що відповідає рівню ринкових цін.
Ринковою ціною може бути: (1) договірна ціна за умови, що правочин відбувся на добровільній основі та обидві сторони є взаємно незалежними; (2) ціна, яка склалася на ринку ідентичних товарів у подібних економічних умовах.
Відповідно до п. 188.1 ст. 188 ПК України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів ( крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).
Згідно з п. 189.17 ст. 189 ПК України базою оподаткування для операцій з вивезення товарів за межі митної території України є договірна (контрактна) вартість таких товарів, зазначена в митній декларації, оформленій відповідно до вимог Митного кодексу України.
Відповідно до п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи; ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні засоби почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Відповідно до абз. г) п. 198.5 ст. 198 ПК України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами послугами, необоротними активами придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися: г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року 2755-VI зі змінами та доповненнями).
Відповідно до п. 200.4 ст. 200 ПК України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на відповідний рахунок платника податку в банку / небанківському надавачу платіжних послуг та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового періоду.
Як вибачається з матеріалів справи перевіркою встановлено, що ТОВ "Віко Меблі" здійснює стовідсоткові експортні операції з реалізації меблів для сидіння диванів (дивани кутові "Юск" (Farre), кут "Вілс", кут "Невада", кут "Денвер", тахта "Елара", кут "Денвер 3", кут Бостон) у Латвію, Польщу, Республіку Молдову та Румунію.
Відповідно до контракту від 22 лютого 2019 року №01-JYS/VIK (додаткова угода №3 від 01 вересня 2023 року) ТОВ "Віко Меблі" експортує компаніям групи JYSK, а саме: JYSK A/S (Данія), JYSK AB (Швеція), JYSK Sp.20.0. (Польща) та JYSK Bul EOOD (Болгарія) продукцію, яка зазначена в Специфікації (меблі моделі VILS та FARRE).
Відповідно до вказаного контракту Постачальник зобов`язується постачати та передавати продукцію, яка зазначена у Специфікації (Товар) у власність Покупця відповідно до його замовлень, а Покупець приймає та оплачує Товар на умовах, визначених в цьому Контракті. Ціни встановлюються в Євро, розуміються на умовах DAF або FCA (згідно із положеннями Інкотермс 2010). В ціну Товару входить вартість пакування та маркування Товару.
Судом першої інстанції встановлено, що в ході перевірки контролюючим органом здійснено порівняльний аналіз до цін продажу вищезазначених товарів та іншого платника податку, а саме: відповідно до ВМД від 15 травня 2024 року ТОВ "Віко Меблі" експортовано до Польщі (Jysk Sp. z 0.0.) меблі побутові для сидіння (на дерев`яній основі, обивка - текстиль), з можливістю розкладання в ліжко артикул 3607816 - Софа-ліжко кутова VILS темно-сіра. Під торгівельною маркою JYSK. Виробник ТОВ "Віко Меблі". Країна виробництва UA Україна по ціні за одиницю товару 163 Євро (6981 грн). Одержувач - Jysk Sp. z 0.0. (Польща).
При дослідженні експортованого товару було встановлено, що аналогічний товар був імпортований ТОВ "ЮСК Україна" 15 травня 2024 року - меблі побутові для сидіння, з можливістю розкладання в ліжко Софа розкладна кутова, склад: маси сосни / оббивка текстиль артикул 3607816 - модель VILS, розмір 230*87*92/151 см, на 3 особи. Торговельна марка JYSK. Виробник Jysk A/S. Україна по ціні за 1 шт. 8256 грн
Також контролюючим органом було досліджено ціну на ринку України та встановлено, що на офіційному сайті ТОВ "ЮСК Україна" (https://www.jysk.ua) вищезазначена модель меблів реалізовується по ціні 17500 грн.
Відповідно до ВМД від 21 травня 2024 року ТОВ "Віко Меблі" експортовано меблі побутові для сидіння (на дерев`яній основі, обивка - текстиль), з можливістю розкладання в ліжко артикул 3600890 - Софа-ліжко кутова FARRE cipa. Toрговельна марка JYSK. Виробник ТОВ "Віко Меблі". Країна виробництва UA Україна по ціні за одиницю товару 178 євро (7709 грн). Одержувач - Jysk Sp. 2 0.0. (Польща).
При дослідженні експортованого товару ГУ ДПС у Черкаській області було встановлено, що аналогічний товар був імпортований ТОВ "ЮСК Україна" 27 травня 2024 року меблі побутові для сидіння, з можливістю розкладання в ліжко Софа розкладна кутова, склад: масив дерева /оббивка текстиль артикул 3600890 - модель FARRE, розмір 235*81*80/147см, на 3 особи. Торговельна марка JYSK. Виробник Jysk A/S Україна по ціні за 1 шт. 9595 грн 
Разом з тим, на офіційному сайті ТОВ "ЮСК Україна" (https://www.jysk.ua) вищезазначена модель меблів реалізовувалась по ціні 22999 грн.
При дослідженні та порівняння аналізу цін продажу аналогічного товару на території України контролюючим органом встановлено, що на сайті (https://www.azbuka-mebeli.com.ua) пропонуються до продажу диван Кут "VILS" виробника ТОВ "Віко Меблі" по ціні 14605 грн, на сайті (https://www.ddn.ua) пропонуються до продажу диван кутовий "Вілс" виробника ТОВ "Віко Меблі" по ціні 15848 грн.
Отже під час проведення перевірки було встановлено, що ТОВ "Віко Меблі" здійснює господарські операції з реалізації меблів (диванів кутових "Юск" (Farre), кут "Вілс", кут "Невада", кут "Денвер", тахта "Елара", кут "Денвер 3", кут Бостон) на експорт за цінами, що є нижчими за звичайні.
Відповідно до наданих ТОВ "Віко Меблі" до перевірки загальних оборотно-сальдових відомостей по всіх рахунках за період з 01 вересня 2023 року по 31 травня 2024 року по місячно, журналів - ордерів та аналізу по рахунках: 90 "Собівартість реалізації", 91 "Загальновиробничі витрати", 92 "Адміністративні витрати", 93 "Витрати на збут", 94 "Інші витрати операційної діяльності", 95 "Фінансові витрати", 97 "Інші витрати" за період з 01 вересня 2023 року по 31 травня 2024 року по місячно встановлено, що товариством здійснювалась реалізація товарів (готової продукції) на експорт за ціною нижчою, ніж собівартість.
Зазначені обставини підтверджують відповідною таблицею відображеною в акті перевірки, відзиві на позовну заяву та апеляційну скаргу.
Таким чином, перевіркою встановлено реалізацію ТОВ "Віко Меблі" товарів (готової продукції) на експорт за ціною нижчою, ніж собівартість.
Придбання товарів (робіт, послуг) передбачає наявність мети їх використання в господарській діяльності платника податків. Така мета є необхідною умовою для формування витрат та/або податкового кредиту платником податків.
Витрати на придбання активів, здійснені без мети їх використання у господарській діяльності або придбання таких активів поза межами господарської діяльності платника податків, не дають право на відповідні врахування цих витрат у податковому обліку.
Як вбачається з матеріалів справи, перевіркою встановлено, що відповідно до поданої ТОВ "Віко Меблі" податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2023 рік задекларовано дохід в сумі 3 016 7500 грн та задекларовано від`ємне значення об`єкту оподаткування (-28 652 грн) у зв`язку з декларуванням суми від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових періодів (-1 162 252 грн) за рахунок інших операційних витрат за 2021-2022 роки.
Також судом першої інстанції встановлено, що за 2023 рік фінансовий результат позивача складає збиток в сумі 431,2 тис. грн у зв`язку з чим суд першої інстанції зазначив про те, що ділова мета господарських операцій ТОВ "Віко Меблі" за період з 01 вересня 2023 року по 31 травня 2024 року є недобросовісною (збиткові експортні операції з причини реалізації товару нижче собівартості без наявності об`єктивних економічних підстав для цього) отже відповідні операції кваліфікуються як такі, що вчинені поза межами господарської діяльності підприємства.
Відповідно до висновків Верховного Суду у постанові від 03 вересня 2020 року у справі №804/2107/16 правові наслідки реалізації товару на експорт за ціною нижчою, ніж собівартість, мають визначатись з урахуванням доктрини ділової мети, що реалізується в податкових правовідносинах на підставі положень пп. 14.1.36, 14.1.231, п. 198.3 ПК України та передбачає обов`язкову наявність платника прагнення отримати економічний ефект за рахунок приросту (збереження) активів при здійсненні господарських операцій.
У разі встановлення, що ділова мета господарської операції є недобросовісною (зокрема, у випадку збитковості експортної операції з причин реалізації товару нижче собівартості без наявності об`єктивних економічних підстав для цього) відповідна операція може бути кваліфікована як така, що вчинена поза межами господарської діяльності платника.
У такому випадку платник втрачає право на включення до податкового кредиту, який у подальшому приймає участь у формуванні суми бюджетного відшкодування, ПДВ у складі собівартості тих товарів/послуг, які не використані в господарській діяльності.
Разом з тим, до бази оподаткування усієї операції застосовується єдина ставка податку, яка визначається в залежності від виду господарської операції, зокрема, для оподаткування операцій із вивезення товарів за межі митної території України у митному режимі експорту застосовується нульова ставка податку відповідно до пп. "а" пп. 195.1.1 ПКУ незалежно від співвідношення собівартості реалізованого товару та фактичної ціни його реалізації.
Судом першої інстанції встановлено ТОВ "Віко Меблі" не надано доступ до виробничого приміщення в ході огляду складських та виробничих приміщень, які відповідно до наданого під час перевірки договору оренди нежитлових приміщень від 01 вересня 2017 року орендуються у ФОП ОСОБА_1 , у зв`язку з чим контролюючий орган не зміг встановити, хто саме здійснює діяльність на відповідних потужностях у зв`язку з складено акт від 20 червня 2025 року №1271/23-00-07-05-02/41225271 "Про частковий недопуск посадових осіб Головного управління ДПС у Черкаській області".
Як вбачається зі змісту акту перевірки та не заперечується апелянтом, ТОВ "Віко Меблі" (Орендар) укладено договір оренди нежитлових приміщень від 01 вересня 2017 року з ФОП ОСОБА_1 (Орендодавець), який являється засновником та директором ТОВ "Віко Меблі". 
Відповідно до вказаного договору Орендодавець передає, а Орендар приймає у строкове платне користування приміщення під офіс та виробництво, розташоване у АДРЕСА_2, на першому поверсі, загальною площею 1240 м2 і яке позначене на плані, що додається до Договору, " 0-1" (надалі - орендоване майно) для провадження господарської діяльності ТОВ "Віко Меблі".
Договір підписаний Орендодавцем ФОП ОСОБА_1 та директором ТОВ "Віко Меблі" ОСОБА_1
В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив про те, що відповідачем під час проведення перевірки не враховано виняток щодо комерційного представництва передбачений ч. 3 чт. 238 ЦК України та ст. 243 ЦК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 238 ЦКУ представник не може вчиняти правочини від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 243 ЦК України комерційним представником є особа, яка постійно та самостійно виступає представником підприємців при укладенні ними договорів у сфері підприємницької діяльності.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що позивачем не надано доказів того, що ОСОБА_1 у спірних правовідносинах виступав саме як комерційний представник від імені ТОВ "Віко Меблі", а не у власних інтересах.
Також під час перевірки встановлено, що ТОВ "Віко Меблі" відповідно Договору оренди обладнання від 01 липня 2024 року №010724 надає в строкове платне користування власне майно (верстат для порізки поролону MD MAKINA V11, кромко облицювальний верстат WD323, пневматичну машину для забивання клинових гайок Sigma 2598 SB , швейну промислову машину Juki DNU-1541 3D8QA00191, швейну промислову машину Juki DNU-1541-АА) ФОП ОСОБА_2 , який є засновником ТОВ "Віко Меблі". Крім того, до вказаного договору оренди обладнання відсутній акт приймання - передачі майна, який є основним документом, що підтверджує факт передачі обладнання в користування. 
Судом першої інстанції встановлено, що ФОП ОСОБА_2 є платником податків за основним місцем обліку (ГУ ДПС у Черкаській області), юридична адреса - АДРЕСА_1, основний вид діяльності 31.09 - виробництво інших меблів.
Під час інвентаризації, яка проведена станом на 21 січня 2025 року складських та виробничих приміщень встановлено, що на даному об`єктів здійснюють діяльність з виробництва меблів не тільки ТОВ "Віко Меблі", а і інші фізичні особи, в тому числі ФОП ОСОБА_2 , що підтверджується актом документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Віко Меблі" від 27 січня 2025 року 895/23-00-07-05-01/41225271, водночас у зв`язку з недостатністю у ФОП ОСОБА_2 найманих працівників та відсутністю залучення сторонніх організації для виготовлення меблів, наявні ознаки щодо вчинення засновниками дій своїх інтересах.
Також судом першої інстанції враховано, що у зв`язку з відсутністю плану-схеми приміщення до договору оренди приміщення від 01 вересня 2017 року неможливо чітко ідентифікувати орендовані площі саме ТОВ "Віко Меблі".
Разом з тим, позивачем до перевірки було надано ліцензійний договір про передачу прав на використання торгівельної марки від 01 липня 2021 року 01/07-Л укладений, між ТОВ "Віко Меблі" (далі - Ліцензіар) в особі директора ОСОБА_1 і ФОП ОСОБА_2 . 
Відповідно до п. 2 ліцензійного договору від 01 липня 2021 року 01/07-Л Ліцензіар надає Ліцензіату за винагороду на термін дії цього договору виключну ліцензію (виключні права) на використання Торговельної марки щодо усіх товарів і послуг, зазначених у Свідоцтві за класами МКТП.
При цьому Ліцензіату надається право на використання Торгівельної марки на території України.
Відповідно до п. 12.1 ліцензійного договору Ліцензіат має право вказувати у відповідних рекламних матеріалах, а також на товарах та послугах, що реалізуються або надаються під Торговельною маркою, відомості про те, що Торговельна марка використовується за Ліцензійним договором.
Відповідно до Додатку 2 від 01 липня 2021 року до Ліцензійного договору №01/07-Л від 01 липня 2021 року визначено розмір, порядок та строки виплати винагороди за використання Торговельної марки:
1. Ліцензіат сплачує винагороду за використання Торговельної марки Ліцензіара, яка складається з паушального платежу та поточних відрахувань (роялті).
2. Всі розрахунки за цим Договором здійснюються у гривні.
3. Паушальний платіж здійснюється Ліцензіатом у розмірі - 1200,00 грн, Паушальний платіж сплачується протягом 90 днів з моменту вступу цього Договору в силу шляхом перерахування на рахунок Ліцензіара.
4. Поточні відрахування (роялті) сплачуються щоквартально у розмірі 6,00 грн за одиницю продукції чи послуги, що реалізована з використанням Торговельної марки.
5. Поточні відрахування (роялті) здійснюються Ліцензіатом протягом 5 днів, що йдуть за звітним періодом, шляхом перерахування коштів на рахунок Ліцензіара.
6. У випадку невиконання чи неналежного виконання умов договору Ліцензіар має право розірвати Договір в односторонньому порядку. При цьому Ліцензіат зобов`язаний відшкодувати Ліцензіару заподіяні збитки.
Отже враховуючи встановлені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що надання ФОП ОСОБА_2 прав на використання власної торгової марки по мінімальній ціні свідчить про відсутність у ТОВ "Віко Меблі" намірів на отримання економічного ефекту та сприяння умов для приросту (збереження) активів в майбутньому.
Також суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що діяльність ТОВ "Віко Меблі" з виробництва та реалізації меблів на експорт за період з 01 вересня 2023 року по 31 травня 2024 року нижче звичайних цін та спрямована не на отримання прибутку, а лише на отримання з бюджету відшкодування податку на додану вартість, тому у платника відсутня розумна економічна причина (ділова мета) під час здійснення господарської діяльності, а отже придбані товари використані в операціях, що не є господарською діяльністю платника податків.
Щодо порушення позивачем вимог ПК України при декларуванні сум ПДВ за листопад 2024 року, колегія суддів зазначає наступне.
Як встановлено судом першої інстанції, контролюючим органом під час проведення перевірки дотримання податкового законодавства при декларуванні за листопад 2024 року у Декларації від`ємного значення з ПДВ, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету встановлено порушення вимог пп. 14.1.36, 14.1.231 п. 14.1 ст. 14, п.п.п. 39.2.2.12 п.п. 39.2.2 п. 39.2 ст. 39, п.п. 140.5.21 п. 140.5 ст. 140, п. 188.1 ст. 188, п.198.3 та абз. г) п.198.5 ст. 198, абз.б) п. 200.4 ст.200, п. 201.1 ст. 201 ПК України, в результаті чого завищено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за листопад 2024 року в сумі 376 977 грн; пп. 14.1.36, 14.1.231 п. 14.1 ст. 14, п.п.п. 39.2.2.12 п.п. 39.2.2 п. 39.2 ст.39, п.п. 140.5.21 п. 140.5 ст. 140, п. 188.1 ст.188, п. 198.3 та абз.г) п. 198.5 ст. 198, абз. б) п. 200.4 ст. 200, п. 201.1 ст. 201 ПК України та пп. 4) п. 5 розд. V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28 січня 2016 року 21 "Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 січня 2016 року за 159/28289 із змінами та доповненнями, в результаті чого завищено заявлену суму бюджетного відшкодування ПДВ згідно Декларації за листопад 2024 року в розмірі 1 502 427 грн, в результаті чого у наданні такої суми бюджетного відшкодування відмовлено.
Перевіркою своєчасності, достовірності і повноти визначення суми податкових зобов`язань та врахування при розрахунку показника рядка 19 Декларації за листопад 2024 року (рядок 9 (колонка Б) Декларації) встановлено завищення на 376 977 грн за рахунок заниження показника у рядку 4.1 (колонка Б) Декларації за червень 2024 року на 2 51 144 грн, липень 2024 року на 125 833 грн (перевіряємий період охоплює періоди, які задекларовані у додатку 1, додатку 2 до декларації з ПДВ за листопад 2024 року).
Як вбачається з матеріалів справи в ході проведення перевірки контролюючим органом здійснено порівняльний аналіз цін продажу вищезазначених товарів та іншого платника податку, а саме: відповідно до ВМД від 15 травня 2024 року ТОВ "Віко Меблі" експортовано до Польщі (Jysk Sp. z 0.0.) меблі побутові для сидіння (на дерев`яній основі, обивка - текстиль), з можливістю розкладання в ліжко артикул 3607816 - Софа-ліжко кутова VILS темно-сіра. Під торгівельною маркою YSK. Виробник ТОВ "Віко Меблі". Країна виробництва UA Україна по ціні за одиницю товару 163 євро (6981 грн). Одержувач - Jysk Sp. z o.о. (Польща).
При дослідженні експортованого товару в подальшому було встановлено наступне, що аналогічний товар був імпортований ТОВ "ЮСК Україна" 15 травня 2024 року меблі побутові для сидіння, з можливістю розкладання в ліжко Софа розкладна кутова, склад: маси сосни / оббивка текстиль артикул 3607816 - модель VILS, розмір 230*87*92/151 см, на 3 особи - Торговельна марка JYSK. Виробник Jysk A/S. Україна по ціні за 1 шт. 8256 грн
Крім того, досліджено ціну на ринку України та встановлено, що на офіційному сайті ТОВ "ЮСК Україна" (https://www.jysk.ua) вищезазначена модель меблів реалізовується по ціні 17500 грн.
Відповідно до ВМД від 21 травня 2024 року ТОВ "ВІКО МЕБЛІ" експортовано меблі побутові для сидіння (на дерев`яній основі, обивка - текстиль), з можливістю розкладання ліжко артикул 3600890 - Софа-ліжко кутова FARRE cipa. Торговельна марка JYSK. Виробник ТОВ "Віко Меблі". Країна виробництва UA Україна по ціні за одиницю товару 178 євро (7709грн). Одержувач - Jysk Sp. z o.o. (Польща).
При дослідженні експортованого товару в подальшому було встановлено, що аналогічний товар був імпортований ТОВ "ЮСК Україна" 27 травня 2024 року - меблі побутові для сидіння, з можливістю розкладання в ліжко Софа розкладна кутова, склад: масив дерева / оббивка текстиль артикул 3600890 - модель FARRE, розмір 235*81*80/147см, на 3 особи. Торговельна марка JYSK. Виробник Jysk A/S Україна по ціні за 1 шт. 9595 грн
Крім того, досліджено ціну на ринку України та встановлено, що на офіційному сайті ТОВ "ЮСК Україна" (https://www.jysk.ua) вищезазначена модель меблів реалізовується по ціні 22999 грн
Разом з тим, при дослідженні порівняння аналізу цін продажу аналогічного товару на території України встановлено, що на сайті (https://www.azbuka-mebeli.com.ua) пропонуються до продажу диван Кут "VILS" виробника ТОВ "Віко Меблі" по ціні 14605 грн, на сайті (https://www.ddn.ua) пропонуються до продажу диван кутовий "Вілс" виробника ТОВ "Віко Меблі" по ціні 15848 грн.
Як вже зазначено вище, під час проведення перевірки було встановлено, що ТОВ "Віко Меблі" здійснює господарські операції з реалізації меблів (диванів кутових "Юск" (Farre), кут "Вілс", кут "Невада", кут "Денвер", тахта "Елара", кут "Денвер 3", кут Бостон) на експорт за цінами, що є нижчими за звичайні.
Крім того, відповідно наданих ТОВ "Віко Меблі" до перевірки загальних оборотносальдових відомостей по всіх рахунках за період з 01 червня 2024 року по 30 листопада 2024 року по місячно, журналів - ордерів та аналізів по рахунках: 90 "Собівартість реалізації", 91 "Загальновиробничі витрати", 92 "Адміністративні витрати", 93 "Витрати на збут", 94 "Інші витрати операційної діяльності", 95 "Фінансові витрати", 97 "Інші витрати" за період червень - липень 2024 року контролюючим органом встановлено, що товариством здійснювалась реалізація товарів (готової продукції) на експорт за ціною нижчою, ніж собівартість.
Враховуючи встановлені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про порушення України ТОВ "Віко Меблі" пп. 14.1.36, 14.1.231 п. 14.1 ст.14, п.п.п. 39.2.2.12 п.п. 39.2.2 п. 39.2 ст. 39, п.п. 140.5.21 п. 140.5 ст. 140, п. 188.1 ст. 188, п. 198.3 та абз. г) п.198.5 ст. 198, абз. б) п. 200.4 ст.200, п. 201.1 ст. 201 ПК України що призвело до завищення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за листопад 2024 року.
Такими чином, суд апеляційної вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову та скасування податкових повідомлень-рішень від 28 липня 2025 року №13406/23-00-07-05-01, №13410/23-00-07-05-01, №13413/23-00-07-05-01, №13414/23-00-07-05-01.
Крім іншого, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, - 
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Віко Меблі" залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2026 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення.
Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя Н.М. Єгорова

Судді Є.О. Сорочко

Є.В. Чаку

Повне рішення складено "13" серпня 2026 року.