Красилівський районний суд Хмельницької області    

Справа № 686/8672/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.07.2026 м.Красилів

Красилівський районний суд Хмельницької області
в складі головуючого судді Федишина І.В.,
за участю секретаря судового засідання Панасюк Д.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» (надалі – ТОВ «ФК «Профіт Капітал») Ушакевич М.П. через систему «Електронний суд» звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 9917316 від 04.09.2020 в розмірі 25855,80 грн., судового збору в розмірі 2662,40 грн. та витрат на правничу допомогу в розмірі 7000 грн.
В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що 04.09.2020 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено Договір позики № 9917316 шляхом обміну електронними повідомленнями та приймання (акцепту) умов, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до п. 2 Договору кредиту, Кредитодавець надає Позичальнику кредит (грошові кошти) в сумі 9500 гривень, а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку Позики, або достроково, та сплатити Кредитодавцю плату (Проценти) від суми позики.
10.07.2020 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» укладено договір факторингу № 10072020.
09.04.2021 між сторонами за Договором факторингу було підписано Реєстр прав вимоги № 115 за договором факторингу № 10072020, відповідно до якого право вимоги за Договором позики № 9917316 від 04.09.2020 перейшло до ТОВ «ФК «Профіт Капітал».
Товариство свої зобов`язання за договором позики виконало в повному обсязі, а саме надало Відповідачу грошові кошти в обсязі та в строк, визначений умовами кредитного договору.
ОСОБА_1 своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконував, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 09.04.2021 становить 25855,80 грн., з них: 9500 грн. - заборгованість за основним боргом, 16355,80 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами за увесь час користування кредитними коштами, яку позивач просить стягнути з відповідача разом з понесеними судовими витратами. 
У судове засідання представник позивача не з`явилася, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розглядати справу за її відсутності. Не заперечила проти заочного розгляду справи.
Ухвалою суду від 08.05.2026 відкрито провадження в справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Також відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву та подання клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.
Відповідно до ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у ч. 4 цієї статті.
За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи в порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи.
Представник відповідача та відповідач у судове засідання не прибули, представник надав відзив, згідно якого просив суд відмовити в стягненні суми, вказаної в позовній заяві, оскільки надані позивачем платіжне доручення та розрахунки боргу не є доказом розміру боргу, який позивач просить стягнути, не доведено отримання кредитних коштів, а також розмір і складові дійсної заборгованості за вказаним кредитним договором. Крім того, заперечує той факт, що ОСОБА_1 вносив частину коштів, а саме 1884,20 грн. Також просив відмовити в стягненні 7000 грн. витрат на правничу допомогу, так як виконана робота не відповідає заявленій сумі та розподілити судові витрати у відповідності до чинного законодавства. 
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини.
04.09.2020 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено Договір позики № 9917316 шляхом обміну електронними повідомленнями та приймання (акцепту) умов, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до п. 2 Договору кредиту Кредитодавець надає Позичальнику кредит (грошові кошти) в сумі 9500 гривень, а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку Позики, або достроково, та сплатити Кредитодавцю плату (Проценти) від суми позики.
Строк позики складає 30 днів, з відповідною Базовою процентною ставкою 1,60% в день та розміром акційних Процентів 0,72% в день.
Відповідно п. 2 Договору визначено, що розмір процентів на прострочену позику (строк користування коштами понад строки Договору) складають 2,7% в день.
Позикодавець на виконання умов Договору кредиту надав позичальнику грошові кошти в сумі 9500 гривень шляхом перерахування на картковий рахунок, який надано позичальником та міститься в реквізитах Договору позики, що підтверджується довідкою про перерахунок коштів, а саме, довідкою № КД-000091059/ТНПП від 02.12.2025 ТОВ «ФК «Фінекспрес», яке діє на підставі ліцензії на надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку (Рішення НБУ про включення до Реєстру платіжної інфраструктури та видачу ліцензії від 27.04.2023 року 21/764-рк). 
10.07.2020 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» укладено договір факторингу № 10072020.
09.04.2021 між сторонами за Договором факторингу було підписано Реєстр прав вимоги № 115 за договором факторингу № 10072020, відповідно до якого право вимоги за Договором позики № 9917316 від 04.09.2020 перейшло до ТОВ «ФК «Профіт Капітал».
Так, право вимоги за Договором кредиту перейшло до ТОВ «ФК «Профіт Капітал» за Реєстром передачі прав вимоги № 115 за договором факторингу № 10072020, починаючи з 09.04.2021.
У зв`язку з неповерненням заборгованості за Договором кредиту та відповідно до розрахунку заборгованість ОСОБА_1 за Договором № 9917316 від 04.09.2020 станом на 09.04.2021 становить 25855,80 грн., яка складається з: 9500 грн. - заборгованості за основним боргом, 16355,80 грн. - заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами за увесь час користування кредитними коштами.
За змістом стст. 3, 6, 627 ЦК України в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Правовими нормами стст. 526, 527, 530 ЦК України визначено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином та в установлений термін. Боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.
Відповідно до положень ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно вимог ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статтей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 цього Кодексу встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається в письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно частини першої статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. В переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання тиа його умови розробляє підприємець.
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, в зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статтей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Згідно статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти в такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, в такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.
Відповідно до ч. 2 ст. 1048 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо в зобов`язанні встановлений строк, то воно підлягає виконанню в цей строк.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 ЦК України).
Відповідно до змісту стст. 610, 611, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом.
За змістом ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Суд встановив, що ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 підписали договір позики № 9917316. Сторони дійшли згоди щодо усіх істотних умов, домовилися щодо розміру кредитних коштів, отриманих відповідачем, щодо строку повернення кредитних коштів, щодо розміру процентної ставки за користування кредитними коштами.
Після підписання договору в сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема у відповідача виникли зобов`язання по поверненню суми отриманого кредиту та сплати відповідної плати за користування кредитом.
ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» виконало свої зобов`язання - надало відповідачу кредитні кошти в розмірі, визначеному договором. Відповідач взяті на себе зобов`язання виконував неналежно, здійснював погашення заборгованості лише частково, в зв`язку з чим утворилась заборгованість.
Судом також встановлено, що право вимоги за Договором кредиту перейшло до ТОВ «ФК «Профіт Капітал» за Реєстром передачі прав вимоги № 115 за договором факторингу № 10072020, починаючи з 09.04.2021.
Дослідивши надані позивачем ТОВ «ФК Профіт Капітал» докази на підтвердження заборгованості за кредитним договором № 9917316 від 04.09.2020, суд вважає, що позов ТОВ «ФК «Профіт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню в розмірі 25855,80 грн., з яких: 9500 грн. - сума заборгованості за кредитом; 16355,80 грн. - сума заборгованості за відсотками.
Твердження представника відповідача щодо недоведеності факту отримання коштів суд оцінює критично, оскільки, як вже зазначалося вище, довідкою № КД-000091059/ТНПП від 02.12.2025 ТОВ «ФК «Фінекспрес» підтверджується прийняття до виконання платіжної інструкції, наданої за допомогою АРІ-інтерфейсу ініціатором платіжної операції ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (код ЄДРПОУ 39861924) відповідно до умов договору про переказ коштів № 23-01-18/5 від 23.01.2018, укладеного між Компанією та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та завершення наступної платіжної інформації: 
1. Дата 04.09.2020 року; 
2. номер платежу 4с2142de-0-ab0-4f8b-b4d6-86ce156de6f0$
3. Сума 9500.00 грн.;
4. Отримувач ОСОБА_2 –ЕПЗ номер НОМЕР_1 .
Що повністю спростовує твердження представника відповідача щодо недоведеності факту отримання кредитних коштів. Крім того, представник відповідача, заперечуючи факт надання позивачем кредитних коштів та виникнення кредитних правовідносин, водночас надає власний розрахунок заборгованості за кредитним договором. Такі доводи є внутрішньо суперечливими, оскільки здійснення розрахунку заборгованості фактично передбачає визнання існування відповідного зобов`язання. Зазначене свідчить про непослідовність позиції відповідача.
Щодо посилання представника відповідача про нарахування суми боргу та процентів поза межами строку дії кредитного договору, суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 2 Договору кредиту строк позики складає 30 днів. Однак, п. 6 Договору передбачено, що Договір укладений в результаті зваженого рішення Сторін, на взаємовигідних умовах, на принципах стст. 6, 627 ЦК України, згідно яких Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог розумності та справедливості. Договір діє з моменту перерахування суми Позики протягом строку Позики, але в будь-якому випадку до повного виконання зобов`язань за цим договором. 
Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 не виконувалися умови кредитного договору в частині погашення заборгованості перед позивачем, а тому з ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь ТОВ «ФК «Профт Капітал» заборгованість за договором позики № 9917316 від 04.09.2020 в розмірі 25855,80 грн., з яких: 9500 грн. - сума заборгованості за кредитом; 16355,80 грн. - сума заборгованості за відсотками. 
Статтями 12, 13 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 

Щодо розподілу судових витрат.
Відповідно до чч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, серед іншого, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до чч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: в разі задоволення позову на відповідача; в разі відмови в позові на позивача; в разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Представник позивача також заявила вимогу про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в розмірі 7000 грн на підставі: договору про надання правничої допомоги № 02-24 від 01.07.2024, який укладений між Адвокатським об`єднанням «Правовий курс» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал», предметом якого виступають зобов`язання адвоката надавати юридичну (правничу) допомогу для ТОВ «ФК «Профіт Капітал»; Додатковою угодою № 1/1 до Договору про надання правничої допомоги № 02-24 від 01.07.2024; Актом № 97 прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором про надання правничої допомоги № 02-24 від 01.07.2024; Актом № 97 прийому-передачі наданої правничої допомоги від 24.12.2025; платіжною інструкцією № 1806 від 25.12.2025 сплати за послуги правничої допомоги.
Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат з надання професійної правничої допомоги, суд враховує, що при визначенні суми відшкодування витрат суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (п. 268). 
Вказаний правовий висновок викладено в додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).
У додатковій постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 18 лютого 2022 року в справі № 925/1545/20 вказано, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.
У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року в справі № 206/6537/19 зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року в справі № 922/1964/21 зроблено висновок, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд, за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. В такому випадку суд відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. В зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Враховуючи викладене суд, визначаючи розмір витрат на професійну правничу допомогу за результатами розгляду цієї справи, з урахуванням заперечення відповідача, характеру правовідносин, обсягу наданих адвокатом послуг позивача, складністю справи, реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, непропорційності розміру витрат щодо предмета спору, а саме стягнення заборгованості за кредитним договором по якому розмір заборгованості складає 25855,80 грн., а тіло кредиту становить 9500 грн, дійшов висновку про необхідність зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Профіт Капітал», з 7000 грн до 4000 грн.
Вказані вище висновки суду узгоджуються з висновками Верховного Суду, які викладені у постанові № 205/5969/15-ц від 22 травня 2024 року.
Матеріалами справи встановлено, що при зверненні до суду з позовною заявою позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2662,40 грн. (який сплачено з урахуванням коефіцієнту 0,8 для пониження розміру ставки при подачі позову через систему «Електронний суд»), що підтверджується наявною в матеріалах справи платіжною інструкцією.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 2662,40 грн. 
На підставі викладеного, керуючись стст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», стст. 1, 8, 12 Закону України «Про споживче кредитування», стст. 509, 514, 525, 526, 530, 546, 549, 599, 610, 611, 612, 623, 625, 629, 638, 1046, 1048, 1050, 1054, 1055 ЦК України, стст. 2, 3, 12, 13, 23, 76-82, 89, 95, 133, 137, 141, 223, 258, 259, 263-265, 268, 272-282, 284, 289, 352, 354, 355 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» заборгованість за кредитним договором у розмірі 25855 (двадцять п`ять тисяч вісімсот п`ятдесят п`ять) гривень 80 копійок, з яких: 9500 грн. - сума заборгованості за кредитом; 16355,80 грн. - сума заборгованості за процентами.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» 2662,40 грн. судового збору та 4000 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
В разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал», код ЄДРПОУ: 39992082, юридична адреса: вул. Набережно-Лугова, 8, м. Київ, поштовий індекс 040712.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 . 

Суддя	  	І. В. Федишин