ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2026 р. | Справа № 440/186/26
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Бегунца А.О.,
Суддів: П`янової Я.В. , Русанової В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 08.07.2026, головуючий суддя І інстанції: Л.М. Петрова, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, повний текст складено 08.07.26 по справі № 440/186/26
за позовом ОСОБА_1 
до  ІНФОРМАЦІЯ_1   
про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить суд:
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо ненадання йому та ненаправленя до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2025 року;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області довідку про грошове забезпечення станом на 19.06.2025р. у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-XII Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2025 року (3 028,00 грн.), на відповідний тарифний коефіцієнт, та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, в тому числі, надбавки за особливості проходження служби виходячи з основних видів грошового забезпечення обрахованих станом на 01.01.2025р., премії (з урахуванням процентного співвідношення визначеного в окремому дорученні Міністра оборони України №15б/уд від 09.01.2025р.), інші доплати, визначені виходячи з основних видів грошового забезпечення станом на 01.01.2025 року, для здійснення подальшого перерахунку та виплати основного розміру пенсії з 01.07.2025 року. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 13.01.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі № 440/186/26 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 08.07.2026 зупинено провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_4 про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії до набрання законної сили судовим рішенням Верховного Суду у справі №240/401/26 (адміністративне провадження № К/990/11893/26).
Роз`яснено учасникам справи, що провадження у справі буде поновлено після набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції у справі №240/401/26.
Не погодившись з вказаною ухвалою, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 08.07.2026 по справі 440/186/26 та направити справу до суду першої інстанції для подальшого розгляду.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо ухвалити рішення у цій справі до ухваленні рішення в іншій справі.
Однак, предметом розгляду Верховним Судом справи №240/401/26 є незастосування військовою частиною пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова №704) у редакції, чинній з 29.01.2020, при обчисленні щодо нарахування та виплати позивачу з 29.01.2020 по 15.06.2021 та з 03.10.2022 по 10.12.2025 основних та додаткових видів грошового забезпечення. Тобто спір стосується періоду проходження позивачем військової служби. 
В свою чергу в цій справі позов стосується видачі ІНФОРМАЦІЯ_3 , як пенсіонеру, перерахованої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2025р. з урахуванням мінімального прожиткового мінімуму встановленого на 2025 рік. Отже позивач вважає, що предмети спору не є тотожними.
Відповідач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Колегія суддів зазначає, що з огляду на ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Зупиняючи провадження у справі 440/186/26 суд першої інстанції виходив з того, що у провадженні об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду перебуває справа №240/401/26, у межах якої суд касаційної інстанції розглядає питання правомірності застосування пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» у редакції, чинній з 29.01.2020, при обчисленні основних та додаткових видів грошового забезпечення, а тому суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав та доцільність зупинення провадження у цій справі до набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції у справі №240/401/26. 
Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Зупинення провадження у справі – це врегульована законом і оформлена ухвалою суду тимчасова перерва в провадженні у справі, викликана наявністю однієї з передбачених в законі обставин, які заважають здійснювати її розгляд.
Залежно від характеру підстав розрізняють два види зупинення провадження у справі: обов`язкове і факультативне. Обов`язкове зупинення провадження в справі передбачене тоді, коли в силу прямої вказівки закону суд зобов`язаний зупинити провадження незалежно від свого розсуду і від розсуду осіб, які беруть участь у справі. Обов`язковими є підстави, передбачені частиною 1 статті 236 КАС України.
Відповідно до пункту 3 частини 1 цієї норми суд зупиняє провадження у справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
З аналізу наведених вище норм права вбачається, що за наявності іншої пов`язаної справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, суд за відсутності об`єктивної неможливості розгляду судової справи зобов`язаний зупинити провадження у своїй справі до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.
Водночас, у цій статті також міститься застереження про те, що суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Обставини неможливості розгляду справи судом встановлюються у кожному конкретному випадку залежно від предмета справи.
З огляду на зазначені вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі адміністративний суд повинен у кожному конкретному випадку з`ясувати:
- чи існує вмотивований зв`язок між предметом судового розгляду у справі, яка розглядається адміністративним судом, з предметом доказування в конкретній іншій справі, що розглядається в порядку, зокрема, адміністративного судочинства;
- чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду цієї справи.
Об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої полягає в тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у цій справі, зокрема факти, що мають преюдиційне значення.
Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому процесі, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено.
Вказаний висновок сформовано Верховним Судом у постанові від 28.09.2021 у справі № 160/4745/20.
З матеріалів справи вбачається, що предметом спору у цій справі №440/186/26 є право на оформлення довідки про грошове забезпечення станом на 19.06.2025р. у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-XII Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2025 року (3 028,00 грн.), на відповідний тарифний коефіцієнт, та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, в тому числі, надбавки за особливості проходження служби виходячи з основних видів грошового забезпечення обрахованих станом на 01.01.2025р., премії (з урахуванням процентного співвідношення визначеного в окремому дорученні Міністра оборони України №15б/уд від 09.01.2025р.), інші доплати, визначені виходячи з основних видів грошового забезпечення станом на 01.01.2025 року, для здійснення подальшого перерахунку та виплати основного розміру пенсії з 01.07.2025 року. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області.
Водночас, предметом судового розгляду в межах справи № 240/401/26 є позов військовослужбовця Державної прикордонної служби України про перерахунок та виплату грошового забезпечення за минулі періоди, у межах якого одним із ключових питань є правомірність визначення розміру грошового забезпечення за період з 20 травня 2023 року по 18 червня 2025 року із застосуванням пункту 4 Постанови № 704 у редакції Постанови № 481.
Отже, у справі №440/186/26 не є спірним правомірність нарахування та виплати грошового забезпечення військовослужбовцю у період дії Постанови № 481. Позивач не заявляє вимог про перерахунок грошового забезпечення за період з 20 травня 2023 року по 18 червня 2025 року та не оспорює дії суб`єкта владних повноважень щодо застосування Постанови № 481 у цей період.
Заявлені позивачем вимоги пов`язані з протиправними, на його думку, діями ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо ненадання йому та не направлення до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області оновленої довідки про розмір мого грошового забезпечення станом на 01.01.2025 року.
Тому вирішення об`єднаною палатою у справі № 240/401/26 питання щодо застосування пункту 4 Постанови № 704 у редакції Постанови № 481 у період її чинності саме по собі не визначатиме відповіді на питання про наявність у позивача права на отримання довідки станом на 01.01.2025 та про нормативне регулювання, яке має застосовуватися при її оформленні.
Відмінність предмета та юридичного змісту спірних правовідносин у цих справах є суттєвою, а не формальною. Спільність окремих нормативних актів, зокрема Постанов № 704 та № 481, не свідчить автоматично про подібність правовідносин для цілей пункту 5 частини другої статті 236 КАС України.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 жовтня 2021 року у справі №233/2021/19 зазначила, що для визначення подібності правовідносин необхідно насамперед установити зміст спірних правовідносин, тобто характер урегульованих нормами права прав та обов`язків їх учасників, а суб`єктний та об`єктний критерії застосовуються додатково, якщо це зумовлено специфікою правового регулювання.
Застосування цього підходу до правовідносин у справі, що переглядається, свідчить, що спірні правовідносини у справах №440/186/26 та №240/401/26 не мають необхідного змістового зв`язку, оскільки у першій справі вирішується питання про право на документ для пенсійного перерахунку на визначену дату, тоді як у другій питання про правомірність нарахування та виплати грошового забезпечення військовослужбовцю протягом минулого періоду.
За таких обставин правовий висновок, який буде сформульований об`єднаною палатою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у справі № 240/401/26, не є визначальним для вирішення спору у справі №440/186/26 та не охоплює того самого правового питання, від якого безпосередньо залежить вирішення заявлених у цій справі позовних вимог.
Отже, перебування справи № 240/401/26 на розгляді об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду не створювало для суду першої інстанції передбачених пунктом 5 частини другої статті 236 КАС України достатніх правових підстав для зупинення провадження у справі №440/186/26.
Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 27.08.2026 по справі №520/24670/25, від 10.09.2026 по справі №520/24377/25 який в силу приписів частини 5 статті 242 КАС України підлягає врахуванню при вирішенні спірних правовідносин.
Згідно з частиною 1 статті 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до частини 3 статті 312 КАС України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.
Підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання (стаття 320 КАС України).
З огляду на те, що зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції помилково виходив із подібності спірних правовідносин та визначального значення правового висновку об`єднаної палати у справі № 240/401/26 для подальшого вирішення цього спору, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала Полтавського окружного адміністративного суду від 08.07.2025 по справі №440/186/26 підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 08.07.2026 по справі № 440/186/26 - скасувати.
Адміністративну справу №440/186/26 направити до Полтавського окружного адміністративного суду для продовження розгляду. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України. 

Головуючий суддя | | А.О. Бегунц
Судді | | Я.В. П`янова   В.Б. Русанова