ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

адреса юридична: вул. Капітана Володимира Кісельова, 1, м. Полтава, 36000, адреса для листування: вул. Капітана Володимира Кісельова, 1, м. Полтава, 36607, тел. (0532) 61 04 21, E-mail inbox@pl.arbitr.gov.ua, https://pl.arbitr.gov.ua/sud5018/
Код ЄДРПОУ 03500004

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2026 Справа № 917/1039/25(917/1656/25) 

Суддя Господарського суду Полтавської області Ореховська О.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи № 917/1039/25(917/1656/26), яка відкрита 
за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАВІТ САЙЕНС ПАРК", вул. Мукана лейтенанта, 9, 11/1, м. Черкаси, Черкаська область, 18028; код ЄДРПОУ 33752928
до Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Хильківський" (вул. Шевченка, буд.45, с. Хильківка, Лубенський район, Полтавська область, 37831; код ЄДРПОУ 03770247)
про стягнення 1 188 788,57грн,

в межах справи про банкрутство №917/1039/25
за заявою Акціонерного товариства "Банк Альянс", вул. Січових Стрільців, буд. 50, м. Київ, 04053; код ЄДРПОУ 14360506
до Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Хильківський" (вул. Шевченка, буд.45, с. Хильківка, Лубенський район, Полтавська область, 37831; код ЄДРПОУ 03770247)
про банкрутство,

За участю представників:
від позивача - Лясковська Н.Д. (поза межами приміщення суду), довіреність № 21/05-1 від 21.05.2025, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 001098 від 01.03.2024

В судовому засіданні судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення згідно ст. 240 Господарського процесуального кодексу України та повідомлено, що повний текст рішення буде виготовлено протягом 10 днів з дня проголошення вступної і резолютивної частин рішення. 

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні Господарського суду Полтавської області перебуває справа №917/1039/25 про банкрутство Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Хильківський" (вул. Шевченка, буд.45, с. Хильківка, Лубенський район, Полтавська область, 37831; код ЄДРПОУ 03770247).
27.08.2025 до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАВІТ САЙЕНС ПАРК" (надалі - ТОВ "УКРАВІТ САЙЕНС ПАРК", позивач) (вх. №1719/25) до Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Хильківський" (надалі - СВК "Хильківський", відповідач) про стягнення заборгованості у загальному розмірі 1 188 788,57грн.
Згідно Протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 27.08.2025 справу №917/1656/25 передано судді Ореховській О.О. для розгляду в межах справи про банкрутство №917/1039/25 та присвоєно єдиний унікальний номер справи №917/1039/25(917/1656/25). 
Відповідно до ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), у межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника, у тому числі спори про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України.
Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 03.09.2025 відкладено вирішення питання щодо прийняття позовної заяви ТОВ "УКРАВІТ САЙЕНС ПАРК" (вх. №1719/25 від 27.08.2025) до СВК "Хильківський" про стягнення 1 188 788,57грн до повернення матеріалів справи №917/1039/25 про банкрутство СВК "Хильківський" до Господарського суду Полтавської області із суду апеляційної інстанції.
Постановою Східного апеляційного господарського суду від 30.10.2025 апеляційну скаргу СВК "Хильківський" залишено без задоволення, ухвалу Господарського суду Полтавської області від 10.06.2025 про відкриття провадження у справі № 917/1039/25 про банкрутство СВК "Хильківський" залишено без змін. 
Матеріали справи № 917/1039/25 повернуто до Господарського суду Полтавської області. 
Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 15.12.2025 позовну заяву ТОВ "УКРАВІТ САЙЕНС ПАРК" прийнято до розгляду в межах справи про банкрутство СВК "Хильківський" і відкрито провадження у справі №917/1039/25(917/1656/25); постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання); встановлено сторонам строки на подання заяв по суті справи. 
24.02.2026 від відповідача - СВК "Хильківський" надійшла заява (вх. №2502) про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 05.03.2026 заяву СВК "Хильківський" про розгляд справи за правилами загального позовного провадження задоволено; здійснено перехід до розгляду справи № 917/1039/25(917/1656/25) за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання суду на 17.03.2026; встановлено сторонам строки на подання заяв по суті справи. 
09.03.2026 відповідачем в системі "Електронний суд" сформовано заяву (вх. № 3104 від 10.03.2026) про перенесення судового засідання, призначеного на 17.03.2026, на іншу дату для надання можливості відповідачу подати відзив на позов. 
13.03.2026 від позивача надійшло заперечення на заяву СВК "Хильківський" про перенесення судового засідання (вх. № 3344). 
В судовому засіданні 17.03.2026 судом постановлено протокольну ухвалу про перерву в судовому засіданні до 07.04.2026.

23.03.2026 відповідачем в системі "Електронний суд" сформовано відзив на позов (вх. №3815 від 24.03.2026), в якому відповідач позовні вимоги заперечує у повному обсязі за мотивами, наведеними у відзиві. Відповідачем відзив подано у встановлений ухвалою суду від 05.03.2026 строк для подання відзиву на позов ( 15 дні з дня отримання ухвали).
25.03.2026 від позивача надійшла відповідь на відзив (вх. № 3905). 
23.03.2026 відповідачем в системі "Електронний суд" сформовано письмові пояснення по справі (вх. № 4606).
В судовому засіданні 07.04.2026 судом постановлено протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження у справі № 917/1039/25(917/1656/25) та призначення справи до судового розгляду по суті на 05.05.2026. 
05.05.2026 від представника відповідача надійшла заява (вх. № 6061) про перенесення судового засідання, призначеного на 05.05.2026, на іншу дату у зв"язку з неможливістю відповідача забезпечити явку свого представника в дане судове засідання. 
В судовому засіданні 05.05.2026 суд постановив протокольну ухвалу про перерву в судовому засідання з розгляду справи по суті до 09.06.2026.
В судовому засіданні 09.06.2026 суд постановив протокольну ухвалу про перехід до стадії ухвалення судового рішення та відкладення ухвалення та проголошення судового рішення, визначено дату та час проголошення рішення суду - 18.06.2026 об 11:40год. Постановлено судове засідання здійснювати в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за участю представників позивача та відповідача. 
Про дата та час ухвалення судового рішення представники сторін повідомленні в судовому засіданні. 

Стислий виклад позиції позивача.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору поставки № 26618-2025-Пл від 18.04.2025 та Специфікації до нього в частині повної та своєчасної оплати поставленого товару. У зв`язу з цим у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем в сумі 1 152 294,00грн, які позивач і просить суд стягнути з відповідача. Крім цього, позивач на підставі умов Договору та приписів чинного законодавства України нарахував та заявив до стягнення з відповідача 33 274,46грн пені та 3 220,11грн 3% річних. 

Стислий виклад позиції відповідача.
Відповідач у відзиві на позов (вх. № 3815 від 24.03.2026) вважає, що позовна заява є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню вказуючи на те, що спірний Договір поставки № 26618-2025-Пл від 18.04.2025, Додаток № 13752-В-2025 від 18.04.2025 до Договору поставки № 26618-2025-Пл від 18.04.2025, видаткова накладна № ЦБ-14271 від 22.04.2025 та товарно-транспортна накладна № УПЦБ-107070 від 22.04.2025, Додаткова угода № 17-06-УПЦБКЦ-4398 про коригування ціни до Договору поставки № 26618-2025-Пл від 18.04.2025 та Акт № 17-06-УПЦБКЦ-4398 від 17.06.2025 коригування ціни товару були підписані попереднім Головою СВК "Хильківський" - ОСОБА_1 .
Протоколом № 1 позачергових Загальних зборів членів СВК "Хильківський" від 23.12.2025, справжність підписів на якому засвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лашиною Н.Г., було звільнено з посади голови Кооперативу ОСОБА_1 з 23.12.2025 та призначено нового голову Кооперативу - ОСОБА_2 з 24.12.2025.
Наразі новопризначеному голові Кооперативу Мальку В.М. не у повному обсязі передано первинну бухгалтерську, фінансову та договірну документацію, зокрема, документи, що стосуються укладення та виконання Договору поставки № 26618-2025-Пл від 18.04.2025 (видаткових накладних, товарно - транспортних накладних, актів приймання-передачі, платіжних доручень тощо). Вказане позбавляє можливості відповідача встановити фактичні обставини укладення спірного договору та підстави його підписання; обсяг та характер зобов`язань, які фактично виникли у СВК "Хильківський" за вказаним договором; реальність поставки, її обсяг та належність оформлення первинних документів; факт та розмір виконання грошових зобов`язань, зокрема можливість здійснення часткової оплати за поставлений товар на користь ТОВ "УКРАВІТ САЙЕНС ПАРК" у період до зміни керівника Кооперативу.
Таким чином, сукупність наведених обставин, за твердженням відповідача, свідчить про наявність об`єктивних перешкод для належного з`ясування дійсного змісту правовідносин між сторонами та перевірки обґрунтованості заявлених позовних вимог.
Також у відзиві на позов відповідач, з посиланням на приписи чинного законодавства України та судову практику, заявив до суду клопотання про зменшення розміру нарахованої позивачем пені до 1 000,00грн, що відповідає засадам розумності, добросовісності та справедливості.
З цього приводу відповідач зазначає, що у провадженні Господарського суду Полтавської області перебуває справа № 917/1039/25 про банкрутство СВК "Хильківський". 
Загальний розмір заявлених кредиторських вимог у справі про банкрутство СВК "Хильківський" становить понад 100 мільйонів гривень. Крім того, у межах справи про банкрутство заявлено позовні вимоги до боржника на загальну суму понад мільйон гривень, з яких, зокрема, позовні вимоги ТОВ "УКРАВІТ САЙЕНС ПАРК" становлять 1 188 788,57грн.
Також відповідач зауважує, що станом на даний час СВК "Хильківський" має заборгованість з виплати заробітної плати у загальному розмірі близько 200 000,00 грн.
Згідно наявного у матеріалах справи про банкрутство № 917/1039/25 Звіту про проведення аналізу фінансово-господарської діяльності СВК "Хильківський" складеного незалежним аудитором, фінансовий стан СВК "Хильківський" є ускладненим з огляду на наявність поточної неплатоспроможності та залежності від позикового капіталу, однак водночас не має ознак критичної чи безнадійної неплатоспроможності: підприємство здійснювало господарську діяльність, отримувало зростаючий дохід, має позитивний власний капітал, позитивну динаміку ліквідності та перевищення вартості активів над зобов`язаннями. Відсутність ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства чи його приховування, а також відповідність окремих показників критеріям, за яких перевага надається санації, свідчать про наявність об`єктивних передумов для відновлення платоспроможності боржника.
Після відкриття провадження у справі про банкрутство СВК "Хильківський" відбулася зміна складу учасників (членів кооперативу) та зміна Голови кооперативу, що об`єктивно вплинуло на організацію управління, фінансову дисципліну та процес стабілізації діяльності підприємства.
Нові члени кооперативу та новопризначений Голова, усвідомлюючи фінансовий стан підприємства, обсяг кредиторських вимог та наявну заборгованість із заробітної плати, прийняли рішення про вступ до складу кооперативу та взяли на себе обов`язки з відновлення його діяльності, маючи на меті стабілізувати фінансово-господарську діяльність підприємства, забезпечити погашення заборгованості із заробітної плати працівникам, а також врегулювати відносини з кредиторами.
Таким чином, СВК "Хильківський" наразі вживає заходів щодо стабілізації фінансового стану та має намір відновити повноцінну господарську діяльність.
У даній справі пеня у розмірі 33 274,46 грн нарахована за період прострочення виконання грошового зобов`язання у розмірі 1 152 294,00грн з 18.07.2025 по 20.08.2025 (34 дні) у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період нарахування.
З огляду на короткостроковість прострочення, відсутність доведених збитків у відповідному розмірі, перебування відповідача у процедурі банкрутства, складний фінансовий стан, значний обсяг кредиторської заборгованості та намір членів СВК "Хильківський" відновити платоспроможність Кооперативу, а також враховуючи необхідність забезпечення балансу інтересів усіх кредиторів, нарахована позивачем пеня, на переконання відповідача, підлягає зменшенню судом на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України. 
Відповідач стверджує, що заявлена до стягнення пеня у розмірі 33 274,46 грн є такою, що за конкретних обставин справи призведе до додаткового фінансового навантаження на боржника, що фактично зменшить можливість погашення заборгованості перед іншими кредиторами та працівниками, а також створює ризик непропорційного майнового навантаження.

Спростування позивачем заперечень відповідача. 
Позивач у відповіді на відзив за вх. № 3905 від 25.03.2026 зазначає, що згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (витяг сформованого станом на 22.04.2025, код доступу до результатів пошуку: 598803365688), станом на дату укладення Договору поставки № 26618-2025-Пл від 18.04.2025 керівником СВК "Хильківський" був Степовий Олександр Валентинович. Відомості про нього внесені до Єдиного державного реєстру 06.01.2023, де зазначено він має право вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори тощо. Таким чином, керівник Степовий Олександр Валентинович на момент укладення договору був належним чином уповноваженою особою відповідача, яка відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру мала право діяти від імені СВК "Хильківський" без довіреності, у тому числі укладати договори, підписувати первинні бухгалтерські документи та вчиняти інші юридично значимі дії від імені кооперативу без обмежень.
Факт підписання первинних документів уповноваженою посадовою особою відповідача підтверджує реальність господарської операції та виникнення у відповідача обов`язку оплатити отриманий товар.
Посилання відповідача на те, що договір та первинні документи були підписані попереднім керівником Кооперативу, не впливає на дійсність укладеного правочину та не звільняє юридичну особу від виконання взятих на себе зобов`язань. Юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи (ст. 92 ЦКУ). Дії керівника юридичної особи, вчинені в межах його повноважень,створюють права та обов`язки безпосередньо для юридичної особи.
Позивач зазначає, що відповідно до принципу venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), який неодноразово застосовувався Верховним Судом у своїй практиці (зокрема у постановах у справах № 910/19179/17, № 914/2622/16, № 914/3593/15, № 237/142/16-ц, № 911/205/18), сторона не може діяти всупереч своїй попередній поведінці.
У даному випадку Відповідач, прийнявши товар та підписавши відповідні первинні документи, фактично визнав наявність господарських відносин та виконання Позивачем своїх зобов`язань за договором, а тому подальше заперечення реальності таких правовідносин є недобросовісною та суперечливою поведінкою.
Крім того, твердження відповідача про відсутність у нього первинної документації або доступу до банківських рахунків не може бути підставою для звільнення від виконання грошових зобов`язань. Відповідно до ст. 525 ЦКУ одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, а згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Ризик неналежної організації внутрішньої діяльності юридичної особи, у тому числі неналежної передачі документації при зміні керівника, покладається виключно на саму юридичну особу та не може перекладатися на її контрагентів.
Сукупність наданих позивачем первинних документів та встановлених обставин справи беззаперечно підтверджує реальність здійснення господарської операції між сторонами, а доводи відповідача щодо неможливості встановлення фактичних обставин виконання договору є необґрунтованими та такими, що не спростовують наданих доказів, спрямовані на уникнення виконання взятих на себе договірних зобов`язань, сплати коштів за отриманий товар та безпідставне затягування розгляду справи.
Позивач заперечує щодо зменшення розміру пені та, з посиланням на судову практику, зазначає, що зменшення розміру штрафних санкцій можливе лише за наявності виняткових обставин, які мають бути належним чином доведені стороною, що заявляє відповідне клопотання, а також повинно врахуватись причини неналежного виконання, добровільне усунення винною стороною порушення та його наслідків. Разом з тим, у даній справі відповідач не надав суду жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували наявність таких виняткових обставин, що могли б бути підставою для зменшення розміру пені, 3 % річних. Більше того, матеріали справи свідчать, що Відповідач вже тривалий час ухиляється від виконання своїх договірних зобов`язань, так сплата основного боргу мала відбутись у липні 2025 року, станом на дату подання цієї відповіді на відзив основний борг не погашено.
Відповідачем не доведено наявності жодних обставин, які б свідчили про неспівмірність заявлених до стягнення штрафних санкцій наслідкам порушення зобов`язання та основним боргом, підстави для їх зменшення відсутні. Зменшення санкцій у даному випадку, на думку позивача, призведе до порушення балансу інтересів сторін та фактичного звільнення боржника від відповідальності за порушення грошового зобов`язання.
Таке суттєве зменшення розміру неустойки створювало б ситуацію, за якої боржник фактично не несе жодних негативних наслідків за прострочення виконання грошового зобов`язання. Отже, підстави для застосування положень ч. 3 ст. 551 ЦК України у даній справі, на думку позивача, відсутні, а заявлена до стягнення пеня у розмірі 33 274,46 грн підлягає стягненню у повному обсязі.
Посилання відповідача на фінансовий стан, зміну керівництва, непередання договору та первинних документів попереднім керівництвом не може бути підставою для звільнення відповідача від передбаченої договором та законодавством відповідальності та відмови у задоволенні позовних вимог.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив таке:
18.04.2025 між ТОВ "УКРАВІТ САЙЕНС ПАРК" (позивач, за умовами договору - Постачальник) та СВК "Хильківський" (відповідач, за умовами договору - Покупець) укладено Договір поставки № 26618-2025-Пл (а.с. 7-10 т. 1) (далі - Договір поставки, Договір), за умовами якого Постачальник зобов"язався поставити Покупцеві Товар, а Покупець зобов"язався прийняти Товар та оплатити його. Товар - засоби захисту рослин, добрива з мікроелементами, регулятор росту рослин, насіння сільськогосподарських культур, мінеральні добрива, зазначені у відповідній Специфікації до договору (п. 1.1. Договору).
Умовами зазначеного Договору поставки сторони узгодили, зокрема, наступне:
(п. 2.1.) Поставка Товару здійснюється, як правило, окремими партіями на підставі Специфікацій, підписаних Сторонами. Партія Товару - Товар в кількості та асортименті, що постачається Постачальником Покупцеві на умовах Договору згідно з кожною окремою Специфікацією.
(п. 2.2.) Специфікація оформлюється Постачальником на підставі відповідної заявки Покупця протягом трьох робочих днів з дня отримання Заявки, та містить, зокрема, найменування Товару та його кількість, умови та строк поставки, ціну за одиницю Товару та ціну партії Товару, порядок розрахунків.
(п. 2.3) Сторони погодились про можливість обміну копіями підписаних Специфікацій за допомогою електронної пошти, з подальшим обміном їх оригіналів у строк, що не перевищує 7 (семи) календарних днів, при цьому, Постачальник залишає за собою право не виконувати поставку Товару до отримання підписаного оригіналу Специфікації.
(п. 2.4.) У випадку не отримання Постачальником підписаної Покупцем Специфікації протягом 7 (семи) календарних днів з моменту її ї направлення Покупцю, Постачальник має право скасувати таку Специфікацію без попередження Покупця та складання додаткових документів.
(п. 2.6.) Умови (базис) поставки, зазначені в Специфікації, можуть бути змінені Сторонами та визначені остаточно у відповідній товарно-транспортній накладній (ТТН) на перевезення зазначеній у цієї Специфікації партії Товару, або експрес-накладній (накладній) підприємства, яке надає послуги доставки відправлень. Умови поставки, визначені у відповідній ТТН, або експрес-накладній (накладній) підприємства, що надає послуги доставки відправлень, превалюють при застосуванні для виконання цього Договору.
(п. 2.7.) Умови та положення Специфікації мають перевагу над умовами та положеннями Договору у разі їх суперечності.
(п.3.1.) Кожна окрема партія Товару обов`язково супроводжується видатковою накладною (далі - ВН), оформлення якої здійснюється під час відвантаження Товару на складі Постачальника.
(п. 3.2.) Поставка Товару оформляється шляхом складання та підписання повноваженими представниками сторін відповідних накладних та /або актів приймання -передачі Товару.
(п. 3.3.) Підписані представником Покупця ВН є підтвердженням належного виконання Постачальником зобов`язань щодо поставки за кількістю, асортиментом, а також комплектацією.
(п. 4.13.) Якщо Постачальнику протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів з дня отримання Товару не надходить повідомлення про якісні недоліки Товару, Товар вважається прийнятим Покупцем, як такий, що відповідає вимогам та умовам Договору без зауважень претензій.
(п. 5.2.10) У випадку поставки Товару на умовах відстрочення платежу, Покупець повинен забезпечити свої зобов`язання за цим Договором у спосіб, погоджений Постачальником, у тому числі, оформлення аграрної розписки, або укладання договору поруки, застави чи іпотеки. У разі не забезпечення Покупцем виконання своїх зобов`язань, Постачальник має право одночасно або окремо на власний розсуд змінити порядок оплати Товару, здійснювати поставки Товару за попередньою оплатою, або в порядку та на умовах, інших, ніж зазначені у відповідній Специфікації, встановити нові ціни на Товар, зокрема, без урахування знижок, акцій, бонусів, мотиваційних виплат до всього Товару поставленого, але не оплаченого в погоджений Сторонами строк .
(п. 6.1.) Ціна Договору складається з суми вартості Товару, поставлених Постачальником протягом строку його дії.
(п. 6.2.) Вартість партії Товару визначається на підставі ціни на Товар, зазначеної у Специфікації та ВН. Вартість пакування та маркування входить до ціни Товару.
(п. 6.3.) У випадку внесення змін під час дії Договору до законодавства України, яке регулює нарахування та сплату податків при виробництві Товару, або імпорті речовин, які використовується при його виробництві, або імпорті Товару (ввізне мито, ПДВ та інше), а також в інші зміни митного, податкового законодавства, що призводить до збільшення вартості Товару, вартість поставленого Товару, але не оплаченого Покупцем на дату введення таких змін, може буде змінена Постачальником з урахуванням зміни ставок таких податків і зборів.
(п. 6.5) Покупець здійснює оплату кожної окремої партії Товару в порядку, визначеному у Специфікації, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника. Датою оплати вважається дата зарахування коштів на поточний рахунок Постачальника.
(п. 7.1.) У випадку порушення своїх зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність, визначену цим Договором та чинним в Україні законодавством. Порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язань.
(п. 7.2.) За несвоєчасну оплату товару Покупець сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України від розміру несвоєчасно або невиконаного грошового зобов"язання за кожен день простроченого виконання.
(п. 11.1.) Документообіг між Сторонами, в тому числі оформлень первинних документів, здійснюється в двох рівнозначних формах: в звичайній паперовій формі проставлянням власноручного підпису уповноважених представників Сторін та скріпленя документу, у разі необхідності, печаткою підприємства сторони, та/або в електронній формі з застосуванням електронного цифрового підпису, для накладання якого використовується сервіс електронного документообігу Вчасно, або інша платформа електронного документообігу, погоджена сторонами.
(п. 13.1. ) Цей Договір набирає чинності з моменту його підписання та скріплення печатками Сторін і діє до 31.12.2025 включно, а в частині розрахунків до повного їх виконання.
Відповідно до умов Договору поставки сторонами було складено та підписано Додаток № 13752-В-2025 від 18.04.2025 до Договору поставки №26618-2025-Пл від 18.04.2025, Специфікація на товар, що поставляється ТОВ "УКРАВІТ САЙЕНС ПАРК" на адресу СВК "Хильківський" ( надалі по тексту - Специфікація № 13752-В-2025 від 18.04.2025), відповідно до якої ТОВ "УКРАВІТ САЙЕНС ПАРК" зобов"язалося поставити СВК "Хильківський" Товар - Гліфовіт, РК (20л). Загальна вартість Товару, що поставляється відповідно до цієї Специфікації, становить 1 067 940,00грн з ПДВ, що еквівалентно на день складання цієї Специфікації 25 806,56 доларам США. Покупець оплачує Товар протягом 90 календарних днів з дати укладання Сторонами цієї Специфікації. Постачальник зобов"язується передати у власність Покупця Товар на умовах На розсуд транспортної служби за адресою: Черкаська область, м. Черкаси, проїзд Енергобудівельників, 10. Орієнтований термі відвантаження Товару: до 30.04.2025. Умови поставки, зазначені в цій Специфікації, можуть бути змінені Сторонами та визначені остаточно у відповідній товарно-транспортній накладній (ТТН) на перевезення зазначеного у цієї Специфікації партії Товару, або експрес-накладній (накладній) підприємства, яке надає послуги доставки відправлень. Умови поставки, зазначені у цій Специфікації, можуть бути змінені Сторонами та визначені остаточно у відповідній товарно-транспортній накладній (ТТН) на перевезення зазначеного у цій Специфікації партії Товару, або експрес-накладній (накладній) підприємства, що надає послуги доставки відправлень. Умови поставки, визначені у відповідній товарно-транспортній накладній (ТТН) або експрес-накладній (накладній) підприємства, що надає послуги доставки відправлень, превалюють при застосуванні для виконання цього Договору. Курс на дату підписання специфікації складає 41,3825 за 1 долар США за офіційним курсом НБУ, Сторони мають право перерахувати вартість товару, що підлягає сплаті Постачальнику, у разі, якщо курс іноземної валюти на день оплати за цією Специфікацією перебільшив 0,3%, відповідно до порядку зазначеного у Договорі.
Позивач зазначає, що на виконання умов Договору та відповідно до підписаної Специфікації він здійснив поставку відповідачеві товару на загальну суму 1 067 540,00грн, на підтвердження чого надав видаткову накладну №ЦБ-14271 від 22.04.2025 на суму 1 067 540,00грн та товарно-транспортну накладну № УПЦБ-107070 від 22.04.2025 (а.с. 12, 13 т. 1). 
Позивач зазначає, що на підставі п. 5.2.10. Договору поставки та враховуючи значне підвищення вартості на Товар у порівняні на дату поставки Товару, з огляду на тривалий строк відстрочення платежу, сторони дійшли згоди про зміну ціни Товару, погодженої у Специфікації № 13752-В-2025 від 18.04.2025, та встановили її у новому розмірі шляхом збільшення вартості товару на суму 84 354,00,00 грн.
У зв`язку з чим, сторонами було підписано Додаткову угоду № 17-06-УПЦБКЦ-4398 від 17.06.2025 про коригування ціни до Договору поставки № 26618-2025-Пл від 18.04.2025 і Акт № 17-06-УПЦБКЦ-4398 коригування ціни товару від 17.06.2025 (а.с. 14, 15 т. 1).
Отже, загальна сума поставленого Товару по Специфікації № 13752-В - 2025 від 18.04.2025 склала 1 152 294,00 грн, у тому числі ПДВ.
Позивач зазначає, що поставка Товару була ним здійснена у строки, визначені сторонами у Специфікації, проте відповідач, в порушення взятих на себе договірних зобов`зань оплату товару не здійснив, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем за поставлений товар в сумі 1 152 294,00 грн.
Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за Договором поставки №26618-2025-Пл від 18.04.2025 в сумі 1 152 294,00 грн. Крім цього, на підставі умов Договору та приписів чинного законодавства України позивач нарахував та заявив до стягнення з відповідача 33 274,46грн пені та 3 220,11грн 3% річних за порушення термінів проведення розрахунків за поставлений товар згідно Договору поставки №26618-2025-Пл від 18.04.2025.
Поряд з цим, позивач зазначає, що ухвалою Господарського суду Полтавської області від 10.06.2025 відкрито провадження у справі № 917/1039/25 про банкрутство СВК "Хильківський" та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника згідно вимог Кодексу України з процедур банкрутства. Вказує, що вимоги ТОВ "УКРАВІТ САЙЕНС ПАРК" до СВК "Хильківський", в розумінні Кодексу України з процедур банкрутства, мають поточний характер і на ці вимоги не розповсюджується мораторій на задоволення вимог кредиторів. Відтак, за твердженням позивача, він має право на своєчасне та повне виконання СВК "Хильківський" зобов`язань незалежно від запровадженого у справі про банкрутство відповідача мораторію на задоволення вимог кредиторів .

Вирішуючи спір суд виходив із наступного.
Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Частиною 1 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).
Відповідно до ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Частинами 1, 3, 5 ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.
Згідно зі статтями 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Статтею 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є не обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Як свідчать матеріали справи , спір між сторонами виник з приводу неналежного виконання відповідачем умов Договору поставки №26618-2025-Пл від 18.04.2025.
Частиною 1 ст. 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).
Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до ст.ст. 663, 664 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу. Обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлено обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.
Пунктом 1 ст.691 ЦК України визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.
За приписами ст. 692, ст. 693 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.
Отже, укладений між сторонами Договір поставки є належною підставою для виникнення прав та обов`язків у сторін.
Згідно з частиною першою статті 202 ГК України та статті 599 ЦК України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.
За умовами Договору поставки та підписаної між сторонами Специфікації Постачальник (позивач) зобов`язувався відвантажити Покупцю (відповідач) Товар, а Покупець прийняти цей Товар та оплатити його.
Матеріалами справи підтверджено, що позивач на виконання умов Договору та відповідно до підписаної Специфікації здійснив поставку відповідачеві товару на загальну суму 1 067 540,00грн, що підтверджується видатковою накладною №ЦБ-14271 від 22.04.2025 на суму 1 067 540,00грн та товарно-транспортною накладною № УПЦБ-107070 від 22.04.2025 (а.с. 12, 13 т. 1). Будь-які зауваження щодо неналежної якості Товару від відповідача не надходили.
На підставі умов Договору сторони дійшли згоди про зміну ціни Товару, погодженої у Специфікації № 13752-В-2025 від 18.04.2025 та встановили її у новому розмірі шляхом збільшення вартості Товару на суму 84 351,00грн. У зв`язку з чим, сторонами було підписано Додаткову угоду № l7-06-УПЦБКЦ-4398 від 17.06.2025 про коригування ціни до Договору поставки № 26618-2025-Пл від 18.04.2025 і Акт № 17-06-УПЦБКЦ-4398 коригування ціни товару від 17.06.2025 (а.с. 14, 15 т. 1).
Таким чином, загальна сума поставленого Товару по Специфікації № 13752-В - 2025 від 18.04.2025 склала 1 152 294,00 грн, у тому числі ПДВ.
Надані суду докази свідчать, що позивач поставив, а відповідач прийняв товар на загальну суму 1 152 294,00 грн з ПДВ.
Щодо строків оплати суд враховує, що в п. 6.5 Договору сторони узгодили, що Покупець здійснює оплату кожної окремої партії Товару в порядку, визначеному у Специфікації, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника.
В п. 2 Специфікації № 13752-В - 2025 від 18.04.2025 сторони погодили термін розрахунку за товар - протягом 90 календарних днів з дати укладання Сторонами цієї Специфікації.
Дослідивши матеріали справи суд встановив, що строк виконання відповідачем зобов`язань з оплати товару за Специфікацією № 13752-В - 2025 від 18.04.2025 є таким, що настав, а саме оплата товару мала бути проведена у строк до 17.07.2025. 
В порушення взятих на себе зобов`язань у зазначений у Специфікації термін відповідач оплату за товар не здійснив.
Стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Статтею 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.
Станом на час розгляду справи доказів погашення заборгованості по орендній платі сторонами не надано. 
Заперечуючи позовні вимоги відповідач вказує на те, що спірний Договір поставки № 26618-2025-Пл від 18.04.2025, Додаток № 13752-В-2025 від 18.04.2025 до Договору поставки № 26618-2025-Пл від 18.04.2025, видаткова накладна № ЦБ-14271 від 22.04.2025 та товарно-транспортна накладна № УПЦБ-107070 від 22.04.2025, Додаткова угода № 17-06-УПЦБКЦ-4398 про коригування ціни до Договору поставки № 26618-2025-Пл від 18.04.2025 та Акт № 17-06-УПЦБКЦ-4398 від 17.06.2025 коригування ціни товару були підписані попереднім Головою СВК "Хильківський" - ОСОБА_1 . Наразі новопризначеному голові Кооперативу Мальку В.М. не у повному обсязі передано первинну бухгалтерську, фінансову та договірну документацію, зокрема, документів, що стосуються укладення та виконання вищевказаного Договору поставки, який є предметом даного спору, що позбавляє можливості відповідача з`ясувати дійсний зміст правовідносин між сторонами та перевірки обґрунтованості заявлених позовних вимог.
В реагування на заперечення відповідача суд зазначає таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 92 ЦКУ юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. У випадках, встановлених законом, юридична особа може набувати цивільних прав та обов`язків і здійснювати їх через своїх учасників. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, а також яка є членом колегіального виконавчого органу юридичної особи, з моменту її вступу на посаду набуває обов`язків щодо такої юридичної особи, зокрема зобов`язана діяти виключно в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно, у межах повноважень, наданих статутом юридичної особи і законодавством, і у спосіб, який, на її добросовісне переконання, сприятиме досягненню мети діяльності юридичної особи, у тому числі уникаючи конфлікту інтересів. Члени наглядової ради або ради директорів юридичної особи мають такі самі обов`язки щодо відповідної юридичної особи та повинні діяти в інтересах цієї юридичної особи та всіх її власників (акціонерів, учасників). У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, якщо юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.
Як вбачається з матеріалів справи, Договір поставки № 26618-2025-Пл від 18.04.2025, Додаток № 13752-В-2025 від 18.04.2025 до Договору поставки № 26618-2025-Пл від 18.04.2025, видаткова накладна № ЦБ-14271 від 22.04.2025 та товарно-транспортна накладна № УПЦБ-107070 від 22.04.2025, Додаткова угода № 17-06-УПЦБКЦ-4398 про коригування ціни до Договору поставки № 26618-2025-Пл від 18.04.2025 та Акт № 17-06-УПЦБКЦ-4398 від 17.06.2025 коригування ціни товару були підписані попереднім Головою СВК "Хильківський" - Степовим О.В., який згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на час підписання вказаних документів був Головою СВК "Хильківський" . 
Вказана обставина відповідачем не заперечується.
Таким чином, Степовий О.В. на момент підписання вищевказаних документів був належним чином уповноваженою особою відповідача, яка відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру мала право діяти від імені СВК "Хильківський" без довіреності, у тому числі укладати договори, підписувати первинні бухгалтерські документи та вчиняти інші юридично значимі дії від імені кооперативу без обмежень.
Відповідно до ст. 92 ЦК України, дії органу управління (директора) вважаються діями самої юридичної особи.
Підписавши видаткову накладну № ЦБ-14271 від 22.04.2025, товарно-транспортну накладну № УПЦБ-107070 від 22.04.2025, Додаткову угоду № 17-06-УПЦБКЦ-4398 про коригування ціни до Договору поставки № 26618-2025-Пл від 18.04.2025 та Акт № 17-06-УПЦБКЦ-4398 від 17.06.2025 коригування ціни товару СВК "Хильківський" в особі голови Степового О.В. фактично визнало виконання позивачем своїх договірних зобов`язань (поставку товару), погодило вартість поставленого (отриманого) товару. 
Факт підписання первинних документів уповноваженою посадовою особою відповідача підтверджує реальність господарської операції та виникнення у відповідача обов`язку оплатити отриманий товар. Відтак відповідач не може безпідставно відмовлятися від сплати орендних платежів. 
Зміна керівника юридичної особи або її засновників не є підставою для звільнення підприємства від виконання зобов`язань, а непередання новому голові СВК "Хильківський" у повному обсязі документів, що стосуються укладення та виконання Договору поставки № 26618-2025-Пл від 18.04.2025 не є підставою для невизнання боргу, якщо факт поставки підтверджується доказами, наданими іншою стороною. 
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 1 152 294,00грн обґрунтовані, підтверджені належними доказами, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
В силу ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Статтею 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не почав його виконувати або не виконав його у строк, встановлений договором.
За порушення термінів проведення розрахунків за поставлений товар згідно Договору поставки №26618-2025-Пл від 18.04.2025 та Специфікації до нього позивач, на підставі п.п. 7.1, 7.2, 7.13 Договору та приписів чинного законодавства України, нарахував та заявив до стягнення з відповідача 33 274,46грн пені та 3 220,11грн 3% річних.
Щодо зазначених нарахувань суд зазначає таке.
Як вже було зазначено судом, у провадженні Господарського суду Полтавської області перебуває справа № 917/1039/25 про банкрутство СВК "Хильківський" (вул. Шевченка, буд.45, с. Хильківка, Лубенський район, Полтавська область, 37831; код ЄДРПОУ 03770247)
Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 10.06.2025 відкрито провадження у справі про банкрутство СВК "Хильківський", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів СВК "Хильківський", введено процедуру розпорядження майном боржника - СВК "Хильківський" та призначено розпорядника майна боржника. 
Відповідно до ч. 1 ст. 3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Кодексу України з процедур банкрутства (КУзПБ), Закону України "Про міжнародне приватне право", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Згідно ч. 6 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (надалі Закон).
Відповідно до ст. 1 далі - КУзПБ , конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.
Частина 1 ст. 45 КУзПБ визначає, що конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.
Відповідно до ч.4 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства для кредиторів, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, усі дії, вчинені у судовому процесі, є обов`язковими так само, як вони є обов`язковими для кредиторів, вимоги яких були заявлені протягом встановленого строку. Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, задовольняються в порядку черговості, встановленої цим Кодексом. Кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеного частиною першою цієї статті, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.
Аналіз норм статей 1, 45, 47 Кодексу України з процедур банкрутства свідчить про те, що з моменту офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство є таким, що фактично настав, строк виконання усіх зобов"язань боржника, які виникли до моменту порушення щодо нього провадження у справі про банкрутство, і незалежно від настання строку їх виконання, кредитори за такими зобов" язаннями зобов"язані заявити грошові вимоги до боржника у справі про банкрутство з додержанням тридцятиденного строку від дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.
Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 23.09.2021 у справі № 910/866/20, від 22.11.2022 у справі № 911/2548/20 та від 17.01.2024 у справі № 911/2711/22.
У постанові Верховного Суду від 08.08.2023 у справі № 908/1954/21 Верховний суд зазначає, що норми ст. 1 та ч. 1 ст. 45 КУзПБ пов`язують статус конкурсних грошових вимог виключно з моментом виникнення відповідного зобов`язання боржника. Тобто при визначенні статусу кредиторських вимог у справі про банкрутство має враховуватися насамперед момент виникнення вимоги, а не строк її виконання, відтак вимоги кредиторів, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство, є конкурсними незалежно від строку виконання грошових зобов`язань боржника.
Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15.12.2020 у справі № 904/1693/19 вказала, що при визначенні статусу кредиторських вимог ( конкурсні чи поточні) у справі про банкрутство має враховуватись насамперед момент виникнення вимоги, а не строк її виконання, відтак вимоги кредиторів, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство, є конкурсними незалежно від строку виконання грошових зобов"язань боржника.
Як встановлено судом, спір між сторонами у даній справі виник з приводу неналежного виконання відповідачем умов Договору поставки №26618-2025-Пл від 18.04.2025, за умовами якого позивач зобов"язався поставити відповідачеві товар, а відповідач зобов"язався прийняти товар та оплатити його.
В п. 6.5 Договору сторони узгодили, що Покупець здійснює оплату кожної окремої партії Товару в порядку, визначеному у Специфікації, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника. Датою оплати вважається дата зарахування коштів на поточний рахунок Постачальника
У Специфікації № 13752-В-2025 від 18.04.2025, за якою у відповідача наявна заборгованість, сторони погодили термін розрахунку за товар - протягом 90 календарних днів з дати укладання Сторонами цієї Специфікації.
Суд встановив, що поставки товару позивачем здійснені 22.04.2025.
Враховуючи умови Специфікації останнім днем коли мала бути проведена оплата є 17.07.2025. 
Разом з цим, згідно з ч.1 ст.692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлено іншого строку оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.
Зі змісту наведеної норми вбачається, що, за загальним правилом, обов`язок покупця оплатити товар виникає після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на товар. Це правило діє, якщо спеціальними правилами або договором купівлі-продажу не встановлено іншого строку оплати. Отже, обов`язок відповідача оплатити товар (з огляду на приписи ст.692 ЦК) виникає з моменту його прийняття.
Враховуючи вищевикладену правову позицію Верховного суду щодо статусу кредиторських вимог у справі про банкрутство суд дійшов до висновку, що право вимоги у позивача є таким, що виникло з моменту прийняття товару - 22.04.2025.
Враховуючи те, що провадження у справі про банкрутство відповідача було відкрите ухвалою суду від 10.06.2025, на переконання суду вимоги позивача є конкурсними, а не поточними як стверджує позивач у позовній заяві, і на вказані вимоги розповсюджується мораторій на задоволення вимог кредиторів у справі про банкрутство.
Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства мораторій на задоволення вимог кредиторів - це зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), строк виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.
Мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з відкриттям провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Ухвала є підставою для зупинення вчинення виконавчих дій. Про запровадження мораторію розпорядник майна повідомляє відповідному органу або особі, яка здійснює примусове виконання судових рішень, рішень інших органів, за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника та місцезнаходженням його майна.
Таким чином, із моменту введення мораторію боржник не може виконувати грошові зобов`язання, в т. ч. зобов`язання щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), що виникли до введення мораторію, так і заходи, спрямовані на забезпечення їх виконання.
Згідно ч. 3 ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів, зокрема, не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій; не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання, три проценти річних від простроченої суми тощо.
З представлених заявником документів вбачається, що при здійснені позивачем розрахунку пені та 3% річних ним не було враховано заборону на застосування вказаних нарахувань під час дії мораторію на задоволення вимог кредиторів, який введено ухвалою суду від 10.06.2025 у справі № 917/1039/25 про банкрутство СВК "Хильківський".
Як вже було зазначено судом, ухвалою Господарського суду Полтавської області від 10.06.2025 відкрито провадження у справі № 917/1039/25 про банкрутство СВК "Хильківський". Одночасно з відкриттям провадження у справі про банкрутство судом введено мораторій на задоволення вимог кредиторів СВК "Хильківський".
Позивач нарахував та заявив до стягнення з відповідача пеню в сумі 33 274,46 грн та 3 220,11грн 3% річних. Вказані нарахування позивачем проведено на загальну суму заборгованості 1 152 294,00грн за період з 18.07.2025 по 20.08.2025. Відтак при здійснені позивачем розрахунку пені та 3% річних ним не було враховано заборону на застосування вказаних нарахувань під час дії мораторію на задоволення вимог кредиторів, який введено ухвалою суду від 10.06.2025 у справі № 917/1039/25 про банкрутство СВК "Хильківський".
З огляду на вищевикладене, приймаючи до уваги дію мораторію на задоволення вимог кредиторів, введеного ухвалою господарського суду Полтавської області від 10.06.2025 у справі № 917/1039/25 про банкрутство о СВК "Хильківський"", суд дійшов до висновку, що нарахування позивачем пені та 3% річних ( вимоги якого мають характер конкурсних) у період після введення мораторію (тобто після 10.06.2025) суперечить приписам ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства, а тому позовні вимоги цій частині заявлені безпідставно.
Частиною 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Належність доказів передбачена ст. 76 ГПК України, у відповідності до якої належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Статтєю 77 ГПК України встановлена допустимість доказів, у відповідності до якої обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
За ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.
Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно зі ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що у даному випадку мало місце порушення договірних зобов`язань з боку відповідача щодо оплати за поставлений товар і позовні вимоги про стягнення основного боргу в сумі 1 152 294,00грн є правомірними, обґрунтованими, підтвердженими документально та нормами матеріального права та такими, що підлягають задоволенню. В іншій частині стягнення (пеня та 3% річних) позов є безпідставним, а отже задоволенню не підлягає.
У зв' язку з відмовою у задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені клопотання відповідача про зменшення розміру пені до 1 000,00грн суд залишає без розгляду. 

Відповідно до ч.1 ст. 129 ГПУ України, що судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З матеріалів справи вбачається, що позивач при зверненні до суду з позовом сплатив судовий збір в сумі 17 831,83грн згідно платіжної інструкції № 19605 від 20.08.2025 (а.с. 6 т.1). Зарахування судового збору у розмірі 17 831,83грн до спеціального фонду Державного бюджету України підтверджується відповідною випискою (а.с. 48 т. 1).
Враховуючи часткове задоволення позову на відповідача покладаються судові витрати по сплаті судового збору в сумі 17 284,41грн.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 232-233,237-238,240 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Хильківський" (вул. Шевченка, буд.45, с. Хильківка, Лубенський район, Полтавська область, 37831; код ЄДРПОУ 03770247) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАВІТ САЙЕНС ПАРК" ( вул. Мукана лейтенанта, 9, 11/1, м. Черкаси, Черкаська область, 18028; код ЄДРПОУ 33752928) 1 152 294, 00 грн. основного боргу та 17 284, 41 грн витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. В частині стягнення 33 274, 46 грн. пені та 3 220, 11 грн. 3% річних - відмовити.

4. Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 256 ГПК України).

Повне рішення складено та підписано 29.06.2026

Суддя О.О. Ореховська