Справа №155/950/26
Провадження №3/155/437/26

ГОРОХІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
01.09.2026           м. Горохів
Суддя Горохівського районного суду Волинської області Санакоєв Д.Т., розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП,
В С Т А Н О В И В:
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВБА №208007, 02 червня 2026 року близько 15 годин 10 хвилин в м. Берестечко на території ПТУ №27 ОСОБА_1 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння висловлювався в сторону студентів та заступника директора ПТУ №27 ОСОБА_2 нецензурними словами, вчиняв провокаційні витівки виражаючи явну неповагу до суспільства, чим вчинив правопорушення передбачене ст.173 КУпАП.
В судове засідання, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився, причини неявки суду не повідомив, жодних заяв, клопотань чи заперечень від нього на адресу суду не надходило.
Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.
Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Як зазначено у рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України», сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 349747 від 15.12.2024 року та протоколу про адміністративне правопорушення, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, суд про причини неявки не повідомив. Привід працівниками поліції неодноразово виконаний не був.
ОСОБА_1 достовірно знаючи про наявність судового провадження відносно нього, в судові засідання не з`являвся і не вжив жодних заходів для належної реалізації своїх процесуальних прав та обов`язків, які йому були роз`яснені працівником поліції під час складання протоколу, а тому, з метою забезпечення завдань визначених КУпАП, вважаю за можливе розглянути справу у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, приходжу до наступного висновку.
Факт вчинення ОСОБА_1 правопорушень стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВБА №208007 від 02 червня 2026 в якому викладено суть скоєного правопорушення та вказано які правила були при цьому порушенні, рапортом №2790 від 02.06.2026 року, яким зафіксовано звернення заявника на лінію 102, копією постанови серії ЕГА №2041301 про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.178 КУпАП, письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 02.06.2026 року в якому остання описала події що мали місце та іншими наявними в матеріалах справи письмовими доказами.
Диспозицією ст.173 КУпАП передбачена відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.
Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
За таких обставин, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, вважаю, що ОСОБА_1  своїми діями, вчинив правопорушення, передбачені ст.173 КУпАП, а його вина у вчинені даного правопорушення доведена поза розумним сумнівом.
Обставини, які б обтяжували чи пом`якшували відповідальність  ОСОБА_1 судом не встановлено.
Водночас, відповідно до ст.23, 33 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України. При вирішенні питання про накладення стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суддя дотримується вимог ст.23, 33 КУпАП, згідно з якими адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.
При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Відповідно до ст.22 КУпАП, при малозначності вчиненого правопорушення орган, посадова особа, уповноважені вирішувати справу, можуть звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
Суддя враховує дані про особу  ОСОБА_1 зокрема те, що він вперше притягується до адміністративної відповідальності, згідно даних, наявних в матеріалах провадження, являється чинним військовослужбовцем ЗСУ, обставини та характер вчиненого адміністративного правопорушення, малозначність та невисоку суспільну небезпеку, незважаючи на наявність формального складу адміністративного правопорушення, однак зважаючи на мету призначення покарання та співмірності можливого покарання вчиненому правопорушенню, виходячи із принципу розумності призначення покарання, беручи до уваги незначний рівень завданої шкоди суспільним інтересам та відсутність тяжких наслідків, вважаю можливим звільнити  ОСОБА_1  від адміністративної відповідальності передбаченої ст.173 КУпАП, у зв`язку із малозначністю вчиненого ним адміністративного правопорушення, на підставі ст.22 КУпАП, і обмежитись усним зауваженням.
Застосування такого заходу як усне зауваження, буде достатнім для досягнення визначеної ст.23 КУпАП мети - виховного впливу та запобігання вчиненню ним нових правопорушень.
Керуючись ст.ст.283, 284 КУпАП,
П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1  визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачених ст.173 КУпАП та звільнити його від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП за малозначністю, обмежившись усним зауваженням.
Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Горохівського районного суду 
Волинської області        Д.Т.Санакоєв