СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ 
Справа № 306/445/26
Провадження № 2/306/629/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 липня 2026 року    м. Свалява 
Свалявський районний суд Закарпатської області в складі :
головуючого - судді Уліганинця П.І.
за участю секретаря судового засідання Сова-Фафула А.Я. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Свалява цивільну справу за позовом представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
В С Т А Н О В И В :

Представник ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" звернувся до суду з названим позовом, посилаючись на те, що 04.10.2019 між ТОВ "Авентус Україна" та ОСОБА_1 укладено договір №1348923 про надання кредиту на суму 10000,00 грн., строком 30 днів. Договір діє до повного виконання клієнтом воїх зобов"язань за цим договором. Зазначає, що 02.01.2020 року між ТОВ "Київська Торгово-Інвестиційна компанія" та ОСОБА_1 на підставі заявки на пролонгацію від 02.01.2020 року до договору позики 555119651766, підписаної позичальником за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором був укладений договір позики №555119651766.1 відповідно до якого сторони домовились продовжити строк виконанняяя зобов"язання позичальника по погашенню заборгованості за попереднім договором в сумі 3000,00 грн. на новий строк 30 днів під проценти вказані в п.1.1. Договору, а позичальник зобов"язується повернути позикодавцю позику та сплатити проценти. Відповідно до договорів права вимоги до позичальників, ТОВ "Факторинг Партнерс" наділено правом вимоги до ОСОБА_1 за договором №1348923. Зазначає, що 18.12.2023 укладено договір №18/12/2023, відповідно до якого ТОВ "Київська Торгово-Інвестиційна Компанія" відступило права вимоги за кредитними договорами позичальників, в тому числі за договором №555119651766.1 на користь ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС". Таким чином, позивач є правонаступником кредиторів та має право вимоги до відповідача. 
Вказує, що станом на дату формування позовної заяви загальна заборгованість за договором №1348923 від 04.10.2019 року складає 35 960,00 грн, з яких:
- Основний борг: 10 000,00 грн.;
- Проценти на дату відступлення права вимоги: 5400,00 грн.;
- Заборгованість за нарахованими процентами згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 0,00 грн.
- Заборгованість за пенею та/або штрафами - 20 560,00 грн.,
- Заборгованість за комісіями; інфляційні збитки; нараховані 3% річних -0.00 грн.
Станом на дату формування позовної заяви загальна заборгованість за договором №№555119651766.1 від 02.01.2020 року складає 6887,10,00 грн, з яких:
- Основний борг: 3000,00 грн.;
- Проценти на дату відступлення права вимоги: 1591,40 грн.;
- Заборгованість за нарахованими процентами згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 0,00 грн.
- Заборгованість за пенею та/або штрафами - 2295,70 грн.,
- Заборгованість за комісіями; інфляційні збитки; нараховані 3% річних -0.00 грн.
Загальний розмір заборгованості за вказаними договорами становить 42 847,10 грн., з яких: 13 000,00 грн - заборгованість за основним зобов"язанням; 6991,400 грн. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, заборгованість за нарахованими процентами згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 0,00 грн.
- Заборгованість за пенею та/або штрафами - 22 855,70 грн.,
- Заборгованість за комісіями; інфляційні збитки; нараховані 3% річних -0.00 грн.
Тому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість у розмрі 42 847,10 грн. та понесені ТзОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» судові витрати, а саме: сплачений судовий збір в сумі 2 662,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 16000,00 грн.
В судове засідання сторони не з`явилися.
Представник позивача у поданому позові просив розгляд справи проводити у його відсутності (а.с.11).
Відповідач в судове засідання не з`явилася по невідомим суду причинам, хоча була своєчасно та належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, відповідно до ст. 128 ЦПК України (а.с.74,76).
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд встановив наступне.
Судом встановлено, що 04.10.2019 між ТОВ "Авентус Україна" та ОСОБА_1 укладено договір №1348923 про надання кредиту на суму 10000,00 грн., строком 30 днів. Договір діє до повного виконання клієнтом воїх зобов"язань за цим договором. Вказаний договір було акцептовано відповідачем ОСОБА_1 04.10.2019 року о 16:00:27, шляхом підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором 438750 (а.с.14-16,18-20,21).
Згідно з листом ТОВ ФК"ВЕЙ ФОР ПЕЙ" вих. № 6152-ВП від 07.11.2025 року, між Товариством та ТОВ «Авентус Україна» було укладено угоду на переказ коштів ВП200417 від 20.04.2017. Відповідно до зазначеного Договору було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта від ТОВ ФК"ВЕЙ ФОР ПЕЙ": на суму 10 000.00 грн., маска картки НОМЕР_1 , код авторизації 232924, номер транзакції НОМЕР_2 (а.с.23).
23 квітня 2020 року було укладено договір № 23042020 відповідно до якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступило на користь ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором N? 1348923.
23 грудня 2021 року було укладено договір N? 23/12/21 відповідно до якого ТОВ "ФК"ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором N? 1348923.
20 січня 2023 року було укладено договір N? 20-01/2023 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором N? 1348923.
28 серпня 2025 року було укладено договір N? 28-08/25 відповідно до якого ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором N? 1348923.
Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до відповідача за договором N? 1348923.
Згідно з реєстром боржників до договору відступлення права вимоги №28-08/25 від 28.08.2025 року ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за Кредитним договором №1348923, загальна сума заборгованості за яким становить 35960,00 грн, з яких: основний борг: 10000,00 грн.; проценти на дату відступлення права вимоги: 5400,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 0,00 грн., заборгованість за пенею та/або штрафами - 20 560,00 грн., заборгованість за комісіями; інфляційні збитки; нараховані 3% річних -0.00 грн. (а.с.50).
Між ТОВ "Київська Торгово-Інвестиційна компанія" та ОСОБА_1 02.01.2020 року на підставі заявки на пролонгацію від 02.01.2020 року до договору позики 555119651766, підписаної позичальником за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором був укладений договір позики №555119651766.1 відповідно до якого сторони домовились продовжити строк виконанняяя зобов"язання позичальника по погашенню заборгованості за попереднім договором в сумі 3000,00 грн. на новий строк 30 днів під проценти вказані в п.1.1. Договору, а позичальник зобов"язується повернути позикодавцю позику та сплатити проценти. Вказаний договір було акцептовано відповідачем ОСОБА_1 02.01.2020 року, шляхом підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором 68055373 (а.с.39-41, 47-49, 51).
18 грудня 2023 року укладено договір №18/12/2023, відповідно до якого ТОВ "Київська Торгово-Інвестиційна Компанія" відступило права вимоги за кредитними договорами позичальників, в тому числі за договором №555119651766.1 на користь ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС".
Згідно з реєстром боржників до Договору факторингу №18/12/2023 від 18.12.2023 року, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за Кредитним договором №555119651766.1, загальна сума заборгованості за яким становить 6887,10 грн, з яких: основний борг - 3000,00 грн.; проценти на дату відступлення права вимоги - 1591,40 грн., заборгованість за нарахованими процентами згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 0,00 грн., заборгованість за пенею та/або штрафами - 2295,70 грн., заборгованість за комісіями; інфляційні збитки; нараховані 3% річних -0.00 грн.
Загальний розмір заборгованості за вказаними договорами становить 42847,10 грн., з яких: 13000,00 грн - заборгованість за основним зобов"язанням; 6991,40грн. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, заборгованість за нарахованими процентами згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 0,00 грн., заборгованість за пенею та/або штрафами - 22 855,70 грн., заборгованість за комісіями; інфляційні збитки; нараховані 3% річних -0.00 грн.
Предметом судового розгляду є стягнення заборгованості за договором, укладеним в електронній формі. Порядок укладення договорів в електронній формі регламентується ЗУ «Про споживче кредитування» та ЗУ «Про електронну комерцію».
У ст. 3 ЗУ «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ст. 13 ЗУ «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та/або супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними ЗУ "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених ЗУ "Про електронну комерцію"). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.
Ч. 5 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Положеннями ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до ЗУ «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно ст. 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
У відповідності до абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Позивач свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором.
Верховний Суд у складі суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 12.01.2021 року по справі № 524/5556/19 зазначив, що: «З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205,207 ЦК України). Важливо, щоб електронний договір включав всі істотні умови для відповідного виду договору, інакше він може бути визнаний неукладеним або недійсним, у зв`язку з недодержанням письмової форми в силу прямої вказівки закону».
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві (грошові кошти у такій самі сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 1078 Цивільного кодексу України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Таким чином, позивач набув право грошової вимоги до відповідача як новий кредитор на підставі договорів відступлення права вимоги. 
Так, представником позивача надано суду належні і допустимі докази, які свідчать про отримання відповідачем кредитних коштів за кредитними договорами позики та розрахунок заборгованості, який відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами.
Водночас, суд приходить до переконання про те, що нарахування позивачем пені та/або штрафів в розмірі 22 855,70 грн. суперечить п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України.
Так, відповідно до п. 18. Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Отже, оскільки відповідач на підставі припису п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України звільняється від сплати неустойки (штрафу, пені) за прострочення грошового зобов`язання за договором кредиту (позики), тому у задоволенні позовної вимоги позивача про стягнення із відповідача заборгованості за пенею в загальному розмірі 22 855,70 грн. необхідно відмовити.
Враховуючи встановлені обставини справи, досліджені докази у їх сукупності та надану їм правову оцінку, суд дійшов висновку, що між сторонами було належним чином укладено кредитний договір, відповідач отримав грошові кошти, однак належним чином зобов`язання за договором не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість. Вимоги позивача про стягнення заборгованості за тілом кредиту та процентами є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки підтверджені належними та допустимими доказами і відповідають умовам договору та вимогам закону. Разом з тим, вимоги про стягнення пені задоволенню не підлягають, з огляду на положення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.
З огляду на викладене, позов підлягає частковому задоволенню.
Щодо понесених позивачем судових витрат, суд констатує наступне.
За приписами ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог і розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:у разі задоволення позову - на відповідача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог.
Оскільки позовні вимоги задоволено частково, а саме на суму 19991,40 грн із заявлених 42847,10 грн, що становить 46,66 % від заявлених вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме: 2 662,40 грн *46,66 % = 1242,27 грн.
Згідно п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
За частинами 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з положеннями ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У позовній заяві наведений попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести, у зв`язку з розглядом справи. До таких, окрім судового збору входять витрати на правничу допомогу на загальну суму 16000.00 грн.  – гонорар адвоката.
На підтвердження понесених витрат представником позивача надано договір про надання правової (правничої) допомоги №02-07/2024 від 02.07.2024 року, заявка на надання юридичної допомоги №547 від 01.01.2026 року, витяг з акту №27 про надання юридичної допомоги від 30.01.2026 року на суму 16 000 грн.
Велика Палата Верховного Суду у рішенні 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, зазначала про те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
За роз`ясненнями викладеними у постанові КЦС ВС від 18.03.2021 року у справі № 910/15621/19 та від 28.04.2021 року у справі № 910/12591/18 при вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, визначеними частинами третьою – п`ятою, дев`ятою статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, керуючись частинами третьою – п`ятою, дев`ятою статті 141 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні здійснених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та, відповідно, не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення.
Рішеннями ЄСПЛ від 23.01.2014 року у справі "East/West Alliance Limited проти України", заява №19336/04 та у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 року стверджено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим і відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Ключовим критерієм під час розгляду питання щодо можливості стягнення витрат на грошову допомогу у даній справі є розумність заявлених витрат. Тобто розмір відповідної суми має бути обґрунтованим. Крім того, підлягає оцінці необхідність саме такого розміру витрат. Стягнення заявленої суми має співвідноситися із виконаною роботою щодо представництва інтересів у суді та досягнення обумовленого між сторонами успішного результату.
Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовна вимога ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" щодо покладення витрат на професійну (правничу) допомогу на відповідача, в частині стягнення 16 000 грн. вищезгаданим нормам закону не відповідає, витрати у заявленій сумі не мають характеру необхідних, не співрозмірні із виконаною роботою в суді, у зв`язку з чим в даній частині позовних вимог належить відмовити.
Керуючись ст. 12, 18, 76, 81, 128, 133, 134, 137, 141, 223, 280, 281, 284, 285, 263, 265, 273, 354 ЦПК України, ст. ст. 526, 610, 615, 625, 629, 1050, 1054 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3  на користь ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС", адреса 03150, м. Київ, вул. Гедройця Єжи, буд. 6, офіс 521, ЄДРПОУ 42640371 заборгованість за договором № 1348923 від 04.10.2019 року та договором №555119651766.1 від 02.01.2020 у загальному розмірі 19 991 (дев"ятнадцять тисяч дев"ятсот дев"яносто одну) грн 40 коп., яка складається з: 13 000,00 грн - заборгованість за основним зобов"язанням; 6991,40 грн. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги.

Стягнути з  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3  на користь ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС", адреса 03150, м. Київ, вул. Гедройця Єжи, буд.6, офіс 521, ЄДРПОУ 42640371 судовий збір у розмірі 1242 (одну тисячу двісті сорок дві) грн 27 коп. 

У задоволенні решти вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

ГОЛОВУЮЧИЙ   П.І.Уліганинець 
20.07.2026 року.