Справа № 598/1316/25
провадження № 1-кп/598/49/2026

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" липня 2026 р.   Збаразький районний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 
секретаря ОСОБА_2 
за участю сторін кримінального провадження прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Збаражі матеріали кримінального провадження №598/1316/25 про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Чеснівський Раковець, Збаразького району, Тернопільської області, гр.України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, мешканця АДРЕСА_1 , не депутата, працюючого не офіційно, раніше судимого вироком Збаразького районного суду Тернопільської області від 14.05.2025 року за ч.1 ст382 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 8500,00 грн.,
за ч.1 ст.382 КК України,
встановив:
22 жовтня 2024 року постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільській області по справі №607/22544/24, яка набрала законної сили 13 листопада 2024 року обвинувачений ОСОБА_4 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
В подальшому, 22 квітня 2025 року обвинувачений ОСОБА_4 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, якому було достовірно відомо про те, що постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільській області від 22 жовтня 2024 року він позбавлений права керування транспортними засобами на строк один рік, та 09 квітня 2025 року будучи повідомленим про підозру у кримінальному провадженні №12025211090000066 від 03 квітня 2025 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, тобто за керування транспортним засобом 21 березня 2025 року, усвідомлюючи, що протягом вищезгаданого строку він позбавлений права керування транспортними засобами, діючи умисно, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч.1 ст.129-1 Конституції України та ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, з метою невиконання вищезгаданої постанови суду, що набрала законної сили, маючи реальну можливість її виконати, керував а автомобілем марки BA3-21063, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, будучи позбавленим права керування транспортними засобами, чим порушив п.2.1(а) Правил дорожнього руху України та був виявлений працівниками поліції.
Суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 є винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, тобто умисне невиконання постанови суду, яка набрала законної сили.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні повністю визнав свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні і пояснив, що будучи позбавленим права керування транспортними засобами строком на 1 рік, 22 квітня 2025 року керував транспортним засобом.
У вчиненому обвинувачений ОСОБА_4 щиро розкаюється та просить суворо його не карати. 
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, приймаючи до уваги те, що прокурор та обвинувачений не оспорюють фактичні обставини провадження, учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, розуміючи положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, які не заперечують проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст.ст.50, 65-67 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, конкретні обставини справи, дані щодо особи винного, його позитивні характеризуючі дані, обставини пом`якшуючі покарання: каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, обставини обтяжуючі покарання: вчинення кримінального правопорушення повторно, в стані алкогольного сп`яніння, в зв`язку з чим вважає за необхідне призначити йому покарання у виді штрафу, передбаченому санкцією статті за дане правопорушення.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 369-371, 373-374, 472-474 КПК України, суд,
ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200,00 (десять тисяч двісті) гривень. 
Даний вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. 
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя         ОСОБА_5