Справа №345/2850/26 
Провадження № 2/345/2278/2026

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14.07.2026 м.Калуш
Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі судді Кардаш О.І., розглянувши в залі суду в м. Калуш в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Калуської міської ради про повернення надміру сплачених коштів,
В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з Калуської міської ради на його користь надміру сплачені кошти у розмірі 22329, 98 грн. та судовий збір.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що згідно договору оренди від 28.01.2023 укладеного між громадянином ОСОБА_1 , як орендарем та Калуською міською радою, як орендодавцем в оренду передана земельна ділянка загальною площею 0,2610 га з цільовим призначенням для обслуговування та будівництва приміщень за адресою по АДРЕСА_1 . Як вбачається із змісту договору пункт 21 відносно даної земельної ділянки встановлено обтяження у вигляді земельного сервітуту право на яке має ПП «Модуль» з правом проходу, проїзду легковим та вантажним транспортом по частині орендованою позивачем земельній ділянці площею у розмірі 146 метрів квадратних. З моменту укладення вищезазначеного договору оренди земельної ділянки і по день подання данного позову позивач щомісячно сплачує орендну плату у повному обсязі за площу 0,2610 га і відповідно боргу по орендній платі немає. Водночас, 01.05.2024, ПП «Модуль» в черговий раз уклало договір земельного сервітуту і як свідчить письмова інформація відповідача за вихідним № 38/02-61/20 від 17.04.2026, ПП «Модуль» сплатило на рахунок відповідача кошти за період з 01.05.2024 по 01.04.2026 у розмірі 22 329,98 грн. за свої так би мовити 146,0 м2 які входять до загальної площі орендованої земельної ділянки позивача та за які позивач також сплатив кошти у розмірі 22 329,98 грн.
Позивач неодноразово звертався до відповідача з заявами про зменшення орендної плати за площу сервітутного користувача, а саме на 146,0 м2. У відповідь надходили не конкретизовані пояснення щодо надуманого відповідачем пояснення про те, що при встановленні позивачу розміру орендної плати за орендовану земельну ділянку вже був врахований земельний сервітут. 
Відповідач вже відмінусовував сервітутний платіж ПП «Модуль», однак, щомісячний розмір орендної плати всупереч законним підставам та зверненням про таке, так і не зменшився. Водночас, позивач просить суд звернути увагу на рішення судів якими відмовлено у задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 коштів в сумі 333 183,08 грн. безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати у період з 01.01.2020 по 01.02.2022 та встановлена обставина відсутності необхідності у повторній сплаті коштів за сервітутне користування частиною земельної ділянки у розмірі 0,146м2 відповідачем по справі ОСОБА_1 . 
Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 13.05.2026 відкрито спрощене позовне провадження без виклику учасників справи, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову.
Представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що з обставинами, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, не погоджується з огляду на таке. 
Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 09.07.2018 ПП «Модуль» встановлено постійний та оплатний сервітут на земельній ділянці площею 0,0146 га, з кадастровим номером 2610400000:17:004:0001, шириною 3,5 м. з правом проїзду по ній легковим та вантажним транспортом до належної на підставі договору оренди земельної ділянки, площею 0,1161 га, в м. Калуш, з кадастровим номером 2610400000:17:004:0016. Плата за сервітутне землекористування ПП «Модуль» земельною ділянкою встановлена договором від 25.04.2024, укладеним між Калуською міською радою та ПП «Модуль», відомості про зазначений земельний сервітут внесені до Державного земельного кадастру, сервітут зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
Підтверджує той факт, що 28.01.2022 між Калуською міською радою та позивачем укладено договір оренди землі на земельну ділянку, площею 0,2610 га, з кадастровим номером 2610400000:17:004:0001. Зазначений договір укладено до 25.02.2026. Розмір та порядок сплати орендної плати за земельну ділянку визначено відповідним договором. 
Як наслідок, в задоволенні позовних вимог просить відмовити.
Позивачем надано відповідь на відзив в якій зазначено таке.
Так, у відзиві не надано жодного факту на спростування відповідачем подвійного отримання коштів за одну і ту ж площу земельної ділянки. Отже, відповідач замовчує отримання коштів від позивача у повному обсязі і який є орендарем земельної ділянки, у розмірі 0,2610 га у яку входить (включена) частина земельної ділянки у розмірі 146 м2 і повторне ( подвійне ) отримання коштів від ПП» Модуль» за ці самі 146 м2. Вважає, що правильним рішенням у наявному спірному питанні було б звільнення позивача від часткової сплати орендної плати за частину орендованої земельної ділянки у розмірі 146 м2 або правильним укладення договору сервітуту не між ПП » Модуль « та Калуською міської радою а між орендарем земельної ділянки ОСОБА_1 та ПП » Модуль».
Вважає , що відповідачем не спростовано отримання подвійної оплати за одну і ту же частину земельної ділянки площею 146м2, а отже, зайво сплачені позивачем кошти у розмірі 22 329, 98 грн. у період з 01.05.2024 по 01.04.2026 підлягають стягненню з відповідача як надміру ( зайве) отримані.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків.
Статтею 4 ЦПК України та статтями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.
Згідно вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Згідно зі статтею 13 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.
Відповідно до положень статті 80 Земельного кодексу України суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.
За змістом статей 122, 123, 124 ЗК України міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.
Згідно зі статтею 206 ЗК України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.
Згідно з пунктом в) частини першої статті 96 ЗК України землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.
Частиною першою статті 93 ЗК України встановлено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату.
У разі надання земельної ділянки в оренду укладається договір оренди земельної ділянки, яким за положенням частини першої статті 21 Закону України «Про оренду землі» визначається орендна плата за землю як платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. При цьому орендна плата справляється у грошовій формі.
28.01.2022 між Калуською міською радою та ОСОБА_1 укладено договір оренди землі, згідно з яким орендодавець відповідно до рішення Калуської міської ради від 25.01.2022 № 297 та рішення від 24.06.2021 № 623 надає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку для розміщення станції технічного обслуговування автомобілів та стоянки автомобілів з кадастровим номером 2610400000:17:004:0001 площею 0,2610 га, яка розташована в АДРЕСА_1 . Договір укладено на строк до 25.02.2026 включно.
Відповідно до п. 8 договору передбачено, що орендна плата за користування вказаної земельною ділянкою вноситься орендарем в грошовій безготівковій формі у розмірі 187029,68 грн. в рік.
Згідно з п. 21 договору на орендовану земельну ділянку встановлено обмеження у користуванні земельною ділянкою, площею 0,2610 га (кадастровий номер 2610400000:17:004:0001), право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху, який поширюється на земельну ділянку, площею 0,0146 га (сервітут встановлено рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 09.07.2018 у справі № 909/316/18).
Вказаний договір підписаний сторонами, визначено предмет договору, об`єкт оренди із зазначенням розміру та кадастрового номеру земельної ділянки, строк дії договору, орендна плата, умови використання земельною ділянкою, інші права та обов`язки сторін, що вказує про досягнення згоди з усіх істотних умов договору та про вільність волевиявлення учасників правочину щодо його укладення.
Зокрема, сторони договору передбачили наявність обмеження у виді встановленого рішенням суду сервітуту, на що погодився позивач, підписавши вказаний договір.
25.04.2024 між Калуською міською радою та ПП «Модуль» укладено договір про оплату за сервітутне користування земельною ділянкою. Відповідно до умов договору плата за сервітутне користування земельною ділянкою встановлюється відносно земельної ділянки площею 0, 0146 га, яка знаходиться в межах земельної ділянки площею 0, 2610 га, яка перебуває в оренді ОСОБА_1 . Плата за сервітутне користування земельною ділянкою передбачена рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 09.07.2018 у справі № 909/316/18, яким встановило ПП «Модуль» постійний та оплатний земельний сервітут.
Сервітутне землекористування встановлюється на земельній ділянці, площею 0,0146 га, кадастровий номер 2610400000:17:004:0001, а термін дії договору до припинення земельного сервітуту.
ПП «Модуль» використовує оплатний сервітут земельної ділянки площею 0,0146 га, про що внесено відомості у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно, як реєстрація прав та обтяжень даної земельної ділянки.
За змістом ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За змістом ст. 262, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами, що встановлено ст. 629 ЦК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Суб`єктами права на землі комунальної власності згідно зі ст. 80 Земельного кодексу України є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності;
Статтею 125 ЗК України передбачено, що право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. 
Статтею 206 ЗК України визначено, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.
Частина 1 ст. 93 ЗК України встановлює, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт «в» частини першої статті 96 ЗК України).
Зважаючи на обставини справи, суд приходить до висновку, що в даному випадку позивач не підтвердив наявність у нього права на стягнення з відповідача безпідставно отриманих коштів орендної плати за період з 01.05.2024 по 01.04.2026 у розмірі 22329, 98 грн., оскільки оплата орендної плати здійснювалася відповідно до підписаного ним договору, умови якого є обов`язковими для виконання сторонами, які його уклали.
Щодо посилань позивача на наявність нових обставин, встановлених рішеннями судів у справі 345/3160/22, то суд зазначає, що предметом спору в цій справі було стягнення безпідставно збережених коштів, а не повернення надміру сплачених, як у даному випадку.
З огляду на встановлені обставини, суд вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст. 263-265 ЦПК України, 
У Х В А Л И В:
В задоволенні позову ОСОБА_1 до Калуської міської ради про повернення надміру сплачених коштів - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду. 

Суддя: