| | Справа №613/1874/25 Провадження № 2/613/177/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 липня 2026 року м. Богодухів

Богодухівський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді Сеник О.С.,
за участю секретаря судового засідання Дегтяр А.Ю.,
представника позивача та третьої особи ОСОБА_1 – ОСОБА_2 ,
третьої особи ОСОБА_1 ,
представника третьої особи Служби у справах дітей Богодухівської міської ради – Нестеренко Т.Ю., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богодухові в режимі відеоконференції за правилами загального позовного провадження цивільну справу № 613/1874/25 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , треті особи: Служба у справах дітей Богодухівської міської ради Харківської області, ОСОБА_1 , військова частина НОМЕР_1 , військова частина НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_3 про позбавлення батьківських прав,-
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , в інтересах якого діє представник – адвокат Хлопов А.В., звернувся до Богодухівського районного суду Харківської області із позовною заявою до ОСОБА_4 , треті особи: Служба у справах дітей Богодухівської міської ради Харківської області, ОСОБА_1 , в якому просив суд позбавити ОСОБА_4 батьківських прав стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що між позивачем та відповідачкою 15.11.2022 було укладено шлюб, зареєстрований Богодухівським відділом ДРАЦС у Богодухівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис № 336, який розірвано на підставі рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 17.03.2025 по справі № 613/1305/24. Від шлюбу позивач та відповідачка мають спільну дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Дитина весь час проживає з батьком та бабусею (третьою особою у справі). З моменту розірвання шлюбу сторони проживають окремо. Відповідачка життям дитини не цікавиться, матеріальну допомогу не надає. Позивач піклується про сина та забезпечує його. 
Службою у справах дітей Богодухівської міської ради Харківської області 15.08.2025 було видано наказ № 98 про тимчасове влаштування малолітньої дитини ОСОБА_5 в сім`ю бабусі ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що батько (позивач) був призваний на військову службу, а мати (відповідачка) не виконує батьківських обов`язків, не відповідає на дзвінки, її місцеперебування невідоме. 
З посиланням на докази, надані разом з позовною заявою, стверджує, що мати дитини ОСОБА_4 з липня 2024 року не проживає з дитиною, не бере участі у вихованні сина, не підтримує контакт та не спілкується з ним. З липня 2024 року батько самостійно здійснює виховання дитини, забезпечує їй належні умови проживання, повноцінне матеріальне утримання та задовольняє потреби сина відповідно до віку, бере активну участь у житті дитини. Мати дитини фактично самоусунулась від виконання батьківських обов`язків, не підтримує жодного конакту з сином, не спілкується з ним, не відвідує, не телефонує, не надає жодної матеріальної чи моральної підтримки. На профілактичні огляди до лікаря та на профілактичні щеплення дитину приводять батько або бабуся. До одного року мати іноді з`являлася з дитиною до лікаря, однак, з січня 2024 року мати станом здоров`я та розвитку дитини не цікавиться. Натомість батько дитини бере активну участь у догляді за дитиною та її вихованні, за місцем роботи та проживання характеризується позитивно, на профілактичних обліках в поліції не перебуває, до адміністративної відповідальності не притягувався, скарг на його поведінку не надходило. За місцем проживання дитини для неї створені належні умови (окреме спальне місце, облаштовані місця для відпочинку та дозвілля, наявна велика кількість пізнавальних, розвиваючих іграшок відповідно до віку та потреб, на подвір`ї облаштований дитячий майданчик : встановлено гірку, гойдалку, пісочницю та батут. Все це було придбано та облаштовано батьком дитини ОСОБА_3 для свого сина ОСОБА_5 .. 
Відповідно до письмових пояснень свідків, відповідачка неодноразово залишала дитину без нагляду, проявляла до дитини агресію, не піклувалася про сина, під час систематичних змін настрою втікала з дому та намагалася залишити дитину на бабусю, при цьому наголошуючи, що дитина їй не потрібна. 
За місцем проживання відповідачка ОСОБА_4 характеризується негативно як особа, яка не підтримувала дружніх стосунків з сусідами, має неврівноважений характер, періодично зловживала алкогольними напоями, не виконувала батьківських обов`язків щодо дитини, залишала дитину без догляду. 
З липня 2025 року ОСОБА_3 призваний на військову службу за мобілізацією та направлений для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_4 . 
Враховуючи викладені обставини та положення ст.164 Сімейного кодексу України, стверджує про наявність підстав для позбавлення матері батьківських прав, оскільки вона не цікавиться життям дитини, не приділяє належної уваги та турботи, не створює умов для отримання дитиною освіти. 
Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 30.09.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Визначено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Призначено у справі підготовче засідання. 
Ухвалою суду від 19.12.2025 залучено до участі у справі № 613/1874/25 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , треті особи: Служба у справах дітей Богодухівської міської ради Харківської області, ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав третю особу - військову частину НОМЕР_1 .
Ухвалою суду від 07.01.2026 задоволено клопотання представника військової частини НОМЕР_1 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
Ухвалою суду від 10.02.2022 залучено до участі у справі № 613/1874/25 військову частину НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_3 . Встановлено третій особі п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії ухвали для подання пояснень щодо позову. 
Ухвалою суду від 26.02.2026 закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , треті особи: Служба у справах дітей Богодухівської міської ради Харківської області, Шевченко В.М., військова частина НОМЕР_1 , військова частина НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_3 про позбавлення батьківських прав. Призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. 
Задоволено клопотання представника позивача про виклик свідків. 
У судове засідання викликано учасників справи та свідків: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .. Попереджено свідків про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання чи відмову від давання показань на вимогу суду.
Ухвалою суду від 26.02.2026 задоволено клопотання представника третьої особи військової частини НОМЕР_2 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
Представник позивача та третьої особи ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. 
Відповідачка в судове засідання повторно не прибула, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Про причини неявки суду не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи не подала, відзиву на позов не подала.
Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно зі ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд зауважує, що відповідачка жодного разу не з`явилась у підготовчі судові засідання, призначені на 17.10.2025, 21.11.2025, 19.12.2025, 14.01.2026, 10.02.2026, 26.02.2026, а також жодного разу не з`явилась у судові засідання, призначені на 24.03.2026, 10.04.2026, 07.05.2026, 03.06.2026, 14.07.2026, про дату, час та місце розгляду справи щоразу повідмлялась судовою повісткою, яка направлялась як за місцем реєстрації відповідачки – АДРЕСА_1 , так і за місцем її реєстрації як внутрішньо переміщеної особи - АДРЕСА_2 (довідка Деснянського РУПСЗН м. Київ від 15.08.2024, статус – діюча), а також шляхом направлення судової повістки СМС-повідомленням на наявні у суді номери телефону відпоідачки - НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , а також шляхом розміщення оголошення про виклик у судове засідання на сайті «Судова валада України».
Враховуючи викладене, оскільки судом було вжито вичерпних заходів для виклику відповідачки у судові засідання, забезпечення обов`язку її участі у розгляді справи, надання їй можливості висловити свою позицію по справі, навести свої доводи та викласти аргументи проти позовних вимог, відповідачка є належним чином повідомленою про дату, час і місце судового розгляду справи у розумінні п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України,
жодного разу не з`явилася в судове засідання, всупереч вимогам ст.131 ЦПК України не повідомила про зміну місця свого проживання, не подала клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, беручи до уваги тривалий строк розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачки та, враховуючи відсутність заперечень з боку позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Третя особа ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтрмала. Пояснила, що є бабусею дитини ОСОБА_5 , матір`ю позивача та колишньою свекрухою відповідачки. Підтвердила, що з моменту народження дитини ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) і до липня 2024 року ОСОБА_4 проживала разом із нею та її сином, однак, у липні 2024 року залишила місце їх спільного проживання у с. Павлівка та зникла в невідомому напрямку. З того часу на зв`язок з дитиною вона не виходить, не з`являється і не телефонує, будь-якої участі у вихованні або утриманні сина брати не намагається, доля дитини її не цікавить. Відповідачка двічі не привітала сина з днем народження. На даний час її місцезнаходження невідоме.
Перешкод у вихованні дитини їй ніхто не чинив і не чинить. Натомість, після того, як вона у липні 2024 року залишила дитину, батько і бабуся намагалися вийти на зв`язок з ОСОБА_4 , умовляли її повернутися до дитини, однак, вона до них не дослухалася, їх телефонні номери у ОСОБА_4 зараз заблоковані. 
Зазначила, що відповідачка погано ставилась до дитини з моменту народження, проявиляла агресивну поведінку до дитини, наголошувала, що дитина їй не потрібна, ніяких материнських почуттів вона не виявляла, без вказівки бабусі могла і не погодувати дитину. Без будь-яких причин і пояснень вона залишала місце проживання, у т.ч. такий випадок мав місце, коли дитині було півтора місяці. Батько і бабуся вимушені були її шукати. Мали місце випадки зловживання нею алкогольними напоями. Навіть під час шлюбу та спільного проживання з її сином відповідачка не доглядала за дитиною, не забезпечувала їй необхідного лікування, у зв`язку з чим бабуся забрала їх до себе. Вихованням дитини займалися бабуся і батько, з яким у дитини сформувався тісний зв`язок і який і наразі знаходить можливість спілкуватися з дитиною. Хто така матір, дитина не знає.
Вказала, що влітку 2024 року у дитини була запланована операція, кошти на яку їх сім`я збирала заздалегідь, для чого ОСОБА_3 перераховував свою заробітну плату на картку відповідачці. Однак, коли підійшла дата операції, вони приїхали до лікаря, і з`ясувалося, що коштів на картці немає. ОСОБА_4 самовільно їх витратила (близько 150 тис. грн.), і ніяк не змогла пояснити їх зникнення. Операцію провели, але пізніше. Відповідачка навіть не поцікавилася станом здоров`я дитини.
Вказала, що на даний час дитина ОСОБА_5 проживає з нею, оскільки батько дитини проходить військову службу, а матір не бере ніякої участі у житті дитини. За судовим наказом з відповідачки стягнуто аліменти на користь її як особи, на утриманні якої перебуває дитина. Судовий наказ пред`явлений до примусового виконання у грудні 2025 року, однак, жодних коштів від відповідачки не надійшло. В добровільному порядку коштів на утримання дитини вона не надавала і не надає. 
Враховуючи викладене, вважала за доцільне позбавити ОСОБА_4 батьківських прав. 
Представник третьої особи Служби у справах дітей Богодухівської міської ради в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, з підстав, викладених у висновку органу опіки та піклування. Підтвердила, що Комісія з питань захисту прав дитини дійшла висновку про доцільність позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав стосвно дитини ОСОБА_5 , оскільки відповідачка тривалий час (з липня 2024 року) не проживає разом з дитиною, не виконує стосовно неї батьківських обов`язків, не бере участі у її вихаванні та утриманні, не спілкується з сином, не цікавиться станом його здоров`я. Ці обставини підтверджується, зокрема, свідченнями сусідів, наданими характеристиками з місця проживання, відповідно до яких ОСОБА_4 не бажала займатися вихованням дитини, не забезпечувала їй догляду та лікування, не цікавилася станом здоров`я дитини, проявляла агресивну поведінку щодо неї, висловлювала, що дитина їй не потрібна, неодноразово перекладала обов`язки по догляду за дитиною на батька та бабусю. 
На даний час місцезнаходження відповідачки ОСОБА_4 невідоме. З цього часу відповідачка ухиляється від виконання батьківських обов`язків стосовно дитини, ніяк не намагається взяти участь у її житті або вийти з нею на зв`язок, не забезпечує їй догляду та лікування, не виконує обов`язків щодо утримання дитини. 
Зазначила, що відповідачка письмово (листом) та засобами телефонного зв`язку була повідомлена про розгляд питання доцільності позбавлення її батьківських прав Комісією з питань захисту прав дитини Богодухівської міської ради, засідання якої було призначене на 20.11.2025, однак, на засідання комісії не прибула, жодних заперечень або пояснень не подала. До Служби у справах дітей Богодухівської міської ради не зверталась, бажання та можливості виконувати батьківські обов`язки щодо дитини не виявляла. 
Враховуючи викладене, вважала за доцільне позбавити ОСОБА_4 батьківських прав стосовно дитини ОСОБА_5 ..
Представник третьої особи військової частини НОМЕР_1 в судове засідання повторно не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, жодного разу з 07.01.2026 (дата задоволення відповідного клопотання представника) не приєднався до участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції, клопотання про відкладення розгляду справи не подав. 
У поданих до суду 21.01.2026 письмових поясненнях зазначив, що наразі відсутній всебічний обсяг належних і допустимих доказів винної поведінки відповідачки і ухилення від виконання батьківських обов`язків, що є законною підставою для позбавлення батьківських прав. Доводи та аргументи відповідачки щодо предмету позову невідомі. У розумінні актуальної практики Верховного Суду, вказаний захід застосовується як крайній захід впливу на недобросовісних батьків, у тому випадку, якщо змінити їх поведінку на краще уже неможливо. Імовірно, родинний зв`язок можна відновити, а відтак, немає потреби в застосуванні крайнього заходу впливу, яким є позбавлення батьківських прав. 
У свою чергу, позивачем як батьком не надано доказів на підтвердження свого належного та психічного здоров`я, а також непритягнення до передбаченої законом відповідальності, від чого залежить подальше належне виховання та утримання дитини. Враховуючи викладене, просив взяти до уваги вищенаведене та правові висновки Верховного Суду.
Водночас, у цих же письмових поясненнях вказав, що наказом командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 09.01.2026 № 16-РС ОСОБА_3 був призначений на посаду стрільця військової частини НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_3 , та виключений зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .
У письмових поясненнях від 21.01.2026 зазначив, що наказом командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 09.01.2026 № 16-РС ОСОБА_3 був призначений на посаду стрільця військової частини НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_3 , та виключений зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .
Представник третьої особи військової частини НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_3 , будучи залученим до участі у справі 26.02.2026, жодного разу в судове засідння не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. 06.05.2026 подав клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів, яке було задоволено судом 11.05.2026, однак, до участі у судових засіданнях в режимі відеоконференції жодного разу не приєднався. Пояснень щодо предмету позову або клопотання про відкладення розгляду справи не подав.
Враховуючи викладене, з огляду на приписи ч.1 ст.223 ЦПК України суд вважає за можливе провести судове засідання за відсутності представників зазначених третіх осіб. 
Вислухавши думку представника позивача, третьої особи ОСОБА_1 , представника третьої особи Служби у справах дітей Богодухівської міської ради, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне. 
Судом встановлено, що дитина ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , його батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_7 від 27.12.2022, виданого Богодухівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Богодухівському районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).
Відповідно до довідки-характеристики Гутянського старостинського округу від 30.07.2025 № 15-01-04/142, довідки Павлівської сільської ради від 14.02.2020 № 02-22/16, позивач ОСОБА_3 зареєстрований за адресою : АДРЕСА_3 , проживає за вказаною адресою разом із матір`ю ОСОБА_1 та сином ОСОБА_5 . За час проживання скарги від сусідів не надходили, дані про зловживання спиртними напоями відсутні, правила суспільного проживання не порушував.
Як вбачається зі змісту характеристики з місця роботи від 09.08.2024, ОСОБА_3 працював у ТОВ «Салтівський м`ясокомбінат» з 09.06.2022 на посаді помічника готувача фаршу ковбасного цеху № 4, за місцем роботи характеризується як кваліфікований, старанний, дисциплінований працівник, який до виконання службових обов`язків ставиться відповідально і сумлінно. Свою роботу виконує на високому рівні, професійно, своєчасно і правильно виконує доручені завдання. Завжди розсудливий, доброзичливий, комунікабельний. З колегами підтримує рівні взаємини, не конфліктує. Громадських нарікань не мав. 
Згідно з відповіддю Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області від 13.09.2025 на адвокатський запит представника позивача, ОСОБА_3 на профілактичних обліках Національної поліції не значиться, протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався. Заяв та скарг на поведінку ОСОБА_3 від членів сім`ї чи громадян не надходило. 
Відповідно до довідки-характеристики Гутянського старостинського округу від 21.08.2025 № 15-01-04, довідки про фактичне місце проживання (непроживання) особи від 21.08.2025 № 402, листа Гутянського старостинського округу від 10.09.2025 № 15-01-03/170, відповідачка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою : АДРЕСА_1 , фактично проживала за адресою : АДРЕСА_3 разом із чоловіком ОСОБА_3 та сином ОСОБА_5 .. З липня 2024 року не проживає на території Гутянського старостинського округу. За час проживання на території старостинського округу дружні стосунки з сусідами не підтримувала, має неврівноважений характер, періодично вживала спиртні напої, не виконувала батьківських обов`язків щодо виховання своєї дитини, залишала без догляду. 
Згідно із зазначеними довідками, дитина ОСОБА_5 зареєстрований разом із батьком за адресою : АДРЕСА_1 .
Згідно з відповіддю з Єдиної інформаційної системи соціальної сфери від 14.01.2026 відповідачка ОСОБА_4 з 03.08.2023 по 11.09.2023 була зареєстрована як внутрішньо переміщена особа на території Новобаварського району м. Харкова, з 15.08.2024 зареєстрована як ВПО за адресою : АДРЕСА_2 . 
Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_7 на ім`я начальника Служби у справах дітей Богодухівської міської ради від 27.07.2024, ОСОБА_7 проживала по сусідству з ОСОБА_4 , яка не виконувала материнських обов`язків, неодноразово втікала з дому, дитину ОСОБА_5 залишала на бабусю і батька, грала в ігри по телефону і не приділяла дитині потрібної уваги. Як зазначила ОСОБА_7 , вона вважає, що такій матері не потрібно залишати дитину.
Згідно з письмовими поясненнями ОСОБА_8 на ім`я начальника Служби у справах дітей Богодухівської міської ради від 26.07.2024, ОСОБА_8 , мешкаючи по сусідству з ОСОБА_4 , неодноразово ставав свідком безвідповідального ставлення її до дитини. А саме, вона залишала дитину без нагляду, проявляла агресію до дитини, не слідкувала за сином та не піклувалася про нього. Під час постійних та систематичних змін настрою ОСОБА_4 часто втікала з дому та неодноразово намагалася покинути дитину на бабусю, при цьому наголошуючи, що дитина їй не потрібна. 
Відповідно до листа КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Богодухівської міської ради Харківської області» від 11.09.2025 № 01-15/362 дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходиться під наглядом лікаря-педіатра КНП «ЦПМСД» ОСОБА_9 , догляд за дитиною здійснює бабуся ОСОБА_1 та батько ОСОБА_3 .. У разі хвороби, на профілактичні огляди та для проведення профілактичних щеплень дитину супроводжує батько та бабуся. Діагноз : стовбурова гіпостадія, синдром гіперзбудливості. 
До одного року мати іноді з`являлася з дитиною на профілактичні огляди. З січня 2024 року мати покинула дитину, на прийоми не приводить, станом здоров`я та розвитком не цікавиться. 
Батько дитини активно бере участь у догляді та вихованні дитини. Останні кілька місяців на огляди до лікаря-педіатра дитину супроводжує бабуся ОСОБА_1 ..
20.09.2024 Богодухівським районним судом Харківської області було відкрито провадження у справі № 613/1358/24 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа – Служба у справах дітей Богодухівської міської ради Харківської області про визначення місця проживання дитини. Призначено розгляд справи у підготовчому засіданні на 17.10.2024. 
21.08.2025 в рамках розгляду вказаної справи Богодухівської міської ради як органом опіки та піклування на виконання ухвали Богодухівського районного суду Харківської області від 23.07.2025 складено висновок, з якого вбачається, що зазначеним органом було розглянуто питання про визначення місця проживання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та встановлено, що спільне життя подружжя ОСОБА_10 не склалося, шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було розірвано рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 17.03.2025 по справі № 613/1305/24, дитина залишилася проживати з батьком за адресою : АДРЕСА_3 .
28.07.2025 посадовою особою Служби у справах дітей спільно з працівником КЗ «Центр надання соціальних послуг Богодухівської міської ради Харківської області» здійснено виїзд до родини ОСОБА_3 за адресою : АДРЕСА_3 . Під час обстеження за вказаною адресою знаходились бабуся ОСОБА_1 та онук ОСОБА_5 , зі слів бабусі, її сина, батька дитини, 25.07.2025 було мобілізовано до лав Збройних Сил України і вона залишилась з онуком сама. 
На подвір`ї зазначеного домоволодіння розташований житловий будинок, в якому зроблений сучасний ремонт, чисто, затишно, для дитини створені гарні умови для повноцінного розвитку : окреме спальне місце, облаштовані місця для відпочинку та дозвілля, наявна велика кількість пізнавальних, розвиваючих іграшок відповідно до віку та потреб. Також на подвір`ї об лаштований майданчик для дитини : встановлено гірку, гойдалку, пісочницю та батут. Зі слів бабусі, все це було придбано та облаштовано батьком ОСОБА_3 для сина ОСОБА_5 . Під час відвідування хлопчик був активний, життєрадісний, зацікавлений присутністю сторонніх осіб, охоче йшов на контакт, демонстрував емоційну відкритість. Було помітно, що дитина в цій родині отримує достатню кількість любові, уваги та турботи. Як пояснила бабуся ОСОБА_1 , до моменту мобілізації її син ОСОБА_3 самостійно виховував та утримував свого малолітнього сина ОСОБА_5 , оскільки мати ОСОБА_4 з липня 2024 року не проживає разом з ними, не бере участі у вихованні сина, не підтримує контакт та не спілкується з ним. Місце перебування матері їй не відоме. 
Згідно з довідками-характеристиками старости Гутянського старостинського округу від 30.07.2025 та 21.08.2025, на батька ОСОБА_3 протягом періоду проживання на території округу не зафіксовано жодних скарг з боку сусідів або інших мешканців, відомості про зловживання алкогольними напоями відсутні, випадків порушення правил суспільного проживання не виявлено; мати ОСОБА_4 протягом проживання на території округу не підтримувала дружніх стосунків із сусідами, мала неврівноважений характер, періодично зловживала спиртними напоями, не виконувала батьківських обов`язків щодо виховання дитини, залишала її без догляду. На даний час ОСОБА_4 перебуває на реєстраційному обліку за адресою : АДРЕСА_1 , але з липня 2024 року на території Гутянського старостинського округу не проживає. 
За інформацією КНП «ЦПМСД Богодухівської міської ради» дитина ОСОБА_5 медичним супроводом забезпечений, в разі потреби на прийом до лікарів приводять батько та бабуся.
Для забезпечення проведення оцінки потреб сім`ї, з метою встановлення спроможності матері, батька виконувати обов`язки з виховання дитини та догляду за нею 24.07.2025 Службою у справах дітей були направлені запити до КЗ «Центр надання соціальних послуг Богодухівської міської ради» та Деснянського районного в м. Києві центру соціальних служби. 
Відповідно до повідомлення Деснянського районного у м. Києві центру соціальних служби від 01.08.2025 № 648 мати дитини ОСОБА_4 за адресою : АДРЕСА_2 , зі слів мешканки квартири, ніколи не проживала і така особа їй невідома. При неодноразових спробах спеціалістів центру зв`язатися з ОСОБА_4 мобільним зв`язком – абонент не перебував у мережі. 
Відповідно до інформації КЗ «Центр надання соціальних послуг Богодухівської міської ради від 29.07.2025, за результатами оцінки потреб сім`ї ОСОБА_10 складних життєвих обставин не виявлено, потреби дитини задоволені у повному обсязі, хлопчик здоровий, розвивається відповідно до віку, зі слів представника старостату та сусідів виховний потенціал батька оцінюється як належний. Мати досить тривалий час участі у вихованні дитини не бере, її місцезнаходження залишається невідомим, контакт із нею відсутній. 
Під час розмови фахівців центру з ОСОБА_3 через засоби відеозв`язку ОСОБА_3 повідомив, що перебуває у навчальній частині, проте, висловив готовність виконувати батьківські обов`язки та брати участь у вихованні сина. 
Згідно з інформацією Служби у справах дітей Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації від 01.08.2025 № 102/41-2722 при виїзді за адресою : АДРЕСА_2 , двері у квартирі ніхто не відчинив. Неодноразово працівники Служби намагалися зв`язатися із ОСОБА_4 по номеру телефона, вказаним у позовній заяві, проте, на дзвінки ніхто не відповів. Провести обстеження умов проживання та з`ясувати думу матері щодо проживання дитини з батьком не виявилось можливим. 
За результатами спілкування з батьком ОСОБА_3 засобами відеозв`язку з`ясовано, що батько з липня 2024 року самостійно здійснює виховання дитини, забезпечує належні умови проживання, повноцінне матеріальне утримання дитини, задовольняє усі потреби сина відповідно до його віку, бере активну участь у житті дитини, створює стабільне та безпечне середовище для його розвитку. 
Мати дитини, натомість, фактично самоусунулась від виконання батьківських обов`язків. Вона не підтримує жодного контакту з сином, не спілкується з ним, не телефонує, не надає жодної матеріальної допомоги та моральної підтримки. За словами батька. Спільне проживання дитини з матір`ю припинилося ще в липні 2024 року, коли вона залишила місце постійного проживання у с. Павлівка, залишивши сина на утриманні батька. Відтоді, за свідченням батька, вона лише один раз телефонувала (у серпні 2024 року), після чого жодного контакту з дитиною не було. Відсутність участі матері у житті дитини є тривалою та системною, що може свідчити про втрату нею інтересу до виконання батьківських обов`язків. 
14.08.2025 до Служби у справах дітей надійшла заява та відповідні документи від бабусі дитини ОСОБА_1 про тимчасове влаштування до неї малолітнього онука ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою : АДРЕСА_3 . Враховуючи, що малолітня дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишилась без батьківського піклування (батько проходить службу в лавах ЗСУ, мати близько року не виконує батьківські обов`язки), наказом начальника Служби від 15.08.2025 малолітню дитину ОСОБА_5 влаштовано на тимчасове проживання до сім`ї бабусі ОСОБА_1 .. 
З огляду на викладене, беручи до уваги найкращі інтереси дитини, ставлення обох батьків до виконання батьківських обов`язків, рекомендації Комісії з питань захисту прав дитини, виконавчий комітет Богодухівської міської ради Харківської області як орган опіки та піклування вважав за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_5 разом із батьком ОСОБА_3 .. 
Обставини, викладені у висновку, підтверджуються наявними в матеріалах справіи копіями вищезазначених документів, а також доданими до акту обстеження умов проживання від 28.07.2025 фотографіями домоволодіння ОСОБА_3 , якими зафіксовано присутність у домоволодіння дитини ОСОБА_5 , наявність на подвір`ї батуту, гірки, гойдалки, коляски, іграшок.
Рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 19.09.2025 по справі № 613/1358/24 визначено місце проживання дитини ОСОБА_5 разом із батьком ОСОБА_3 за адресою : АДРЕСА_3 . 
Відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_4 від 28.07.2025 № 618/МВ, ОСОБА_3 з 25 липня 2025 року відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 25.07.2025 № 510 призваний на військову службу за мобілізацією та направлений для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_4 . 
Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 27.10.2025 № 230 ОСОБА_3 , який наказом № 422-РС від 25.10.2025 призначений на посаду розвідника-санітара групи спеціальної розвідки військової частини НОМЕР_1 , З 27.10.2025 зарахований до списків особового складу вказаної військової частини. 
Як вбачається з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 16.01.2026 № 13, солдат ОСОБА_3 був призначений наказом Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 09.01.2026 № 16-РС на посаду стрільця військової частини НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_3 та з 16.01.2026 виключений зі списків військової частини НОМЕР_1 .
Наказом начальника Служби у справах дітей Богодухівської міської ради від 15.08.2025 № 98 тимчасово влаштовано малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який залишився без батьківського піклування, на тимчасове проживання до сім`ї бабусі ОСОБА_1 , на період з 15.08.2025 по 14.02.2026 до прийняття рішення про подальше влаштування дитини до сімейних форм виховання або повернення до біологічної родини.
Згідно з листом КЗ «Центр надання соціальних послуг Богодухівської міської ради Харківської області» від 29.07.2025 № 233/02-20 за результатами візиту в родину ОСОБА_3 та вивчення оцінки потреб сім`ї встановлено, що потреби дитини задоволені в повному обсязі, хлопчик здоровий, розвивається відповідно до віку, зі слів представників старостату та сусідів виховний потенціал батька належний, мати досить тривалий час участі у вихованні дитини не бере, місцезнаходження її невідоме.
Як вбачається з протоколу бесіди з питань спору щодо місця проживання дитини з одним із батьків від 14.08.2025, батьки дитини ОСОБА_5 не проживають разом із липня 2024 року, не спілкуються близько року, мати у липні 2024 року поїхала з м. Богодухів, залишивши сина з батьком, з того часу дзвонила 1 раз (орієнтовно у серпні 2024 року), з батьком більше не спілкувалася. Дитина жодного разу не цікавилась матір`ю, не цікавиться її життям та місцем її перебування; з батьком систематично грається. На даний час, під час перебування батька в лавах ЗСУ, майже щодня спілкується по дистанційному зв`язку.
Відповідно до листа Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації від 01.08.2025 № 102/41-2722, під час виходу на місце : АДРЕСА_2 , двері у квартирі ніхто не відчинив. Спеціалістами Служби залишено запрошення матері дитини. Неодноразово спеціалісти намагалися зв`язати з ОСОБА_4 по телефону НОМЕР_8 , проте, на дзвінки ніхто не відповідав. Провести обстеження умов проживання матері ОСОБА_4 та з`ясувати її думку щодо проживання дитини з батьком не виявилось можливим.
Листом Деснянського районного у м. Києві центру соціальних служб від 01.08.2025 № 648 підтверджено, що спеціалістом центру було здійснено відвідування за адресою : АДРЕСА_2 , мешканка квартири повідомила, що ОСОБА_4 ніколи не проживала за цією адресою, і така особа їй невідома. При неодноразових спробах зв`язатися із ОСОБА_4 абонент не перебуває в мережі. 
Згідно з листом КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Богодухівської міської ради Харківської області» від 28.07.2025, дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває під наглядом лікаря ОСОБА_11 , медичним супроводом забезпечений, хронічних захворювань не має, на диспансерному обліку не перебуває, 06.06.2025 був у лікаря з приводу проведення вакцинації. В разі потреби на прийом до лікарів дитину приводять батько та бабуся.
Згідно з довідкою-характеристикою Гутянського старостинського округу від 21.08.2025 № 15-01-04/160, додвікою Гутянського старостинського округу вді 21.08.2025 № 402 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зареєстрована за адресою : АДРЕСА_1 , фактично проживала за адресою : АДРЕСА_3 . Склад сім`ї : чоловік – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , син – ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . За час проживання на території старостинського округу дружні стосунки з сусідами не підтримувала, має неврівноважений характер, періодично вживала спиртні напої, не виконувала батьківські обов`язки щодо виховання своєї дитини, залишала без догляду.
З липня 2024 року ОСОБА_4 на території Гутянського старостинського округу фактично не проживає.
Згідно з довідкою Гутянського старростинського округу від 10.09.2025 № 15-01-03/170 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на теперішній час зареєстрована за адресою : АДРЕСА_4 , але фактично не проживає. 
Відповідно до заяви бабусі дитини - ОСОБА_1 від 29.07.2025 на ім`я начальника Служби у справах дітей Богодухівської міської ради, її син, ОСОБА_3 , більше року самостійно виховує та утримує сина ОСОБА_5 .. Мати ОСОБА_4 не приймає участі у вихованні та утриманні сина, не підтримує контакту та не спілкується з ним. Місце її перебуванні невідоме. До того, як мобілізували ОСОБА_3 , він самостійно повністю забезпечував та виховував свого сина.
Як вбачається з акту обстеження умов проживання за адресою : АДРЕСА_3 , складеного фахівцями Служби у справах дітей Богодухівської міської ради та КЗ «Центр надання соціальних послуг» 28.07.2025, акту обстеження умов проживання від 02.10.2025, складеного фахівцями Служби у справах дітей Богодухівської міської ради, було обстежено умови проживання за місцем реєстрації батька дитини ОСОБА_3 та бабусі ОСОБА_1 та встановлено, що житло розміщене в одноповерховому будинку, який складається з 3 спалень, 3 коридорів, ванної кімнати, має окремо розташовану кухню, в якій наявна окрема ванна, опалення пічне, вода та зручності у будинку. Умови проживання відповідають загальноприйнятим нормам (чисто, затишно, відсутні неприємні запахи), у будинку зроблений сучасний ремонт, у всіх кімнатах прибрано, на час обстеження готова їжа та запас продуктів харчування в наявності. Створені належні умови для розвитку дитини, у хлопчика задоволені всі його індивідуальні потреби, він отримує в родині батька любов і турботу. У дитини є окреме місце для сну, відпочинку та дозвілля, у будинку та на подвір`ї багато іграшок, на подвір`ї є гірка, великий батут, який йому батько подарував на День народження. Дитина чиста, доглянута, охоче контактувала з працівниками Служби. 
Станом на 28.07.2025 за цією адресою проживають : ОСОБА_3 (батько), який на час обстеження призваний на військову службу; ОСОБА_1 – бабуся; ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (прабабуся); ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (син); ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (дідусь) – призваний до лав ЗСУ. Під час відвідування дитина активна, доброзичлива, зацікавлена візитом сторонніх людей.
Станом на 02.10.2025 за цією адресою проживають ОСОБА_1 – бабуся, та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 – онук. 
Атмофсера у сім`ї дружня, доброзичлива. Зі слів бабусі, хлопчик не згадує про матір, спілкується з батьком. 
ОСОБА_1 та батьком створені належні умови для виховання і проживання дитини. 
Питання доцільності позбавлення ОСОБА_4 баьківських прав було предметом розгляду комісії з питань захисту прав дитини 20.11.2025.
Про засідання комісії ОСОБА_4 повідомлялася письмово листом від 17.11.2025 № 01-32/1415, в якому було повідомлено про дату, час та місце засідання комісії, та наголошено на важливості особистої присутності відповідачки на засідання, для забезпечення всебічного, об`єктивного та неупередженого розгляду питання, надання відповідачці можливості висловити свою позицію, надати необхідні пояснення та документи, а також повідомлено телефон для зв`язку зі Службою у справах дітей Богодухівської міської ради.
Однак, відповідачка на засідання комісії не з`явилась, причин неявки не повідомила, правом письмово викласти свої аргументи та надати документи на їх підтвердження не скористалася. 
Висновком Богодухівської міської ради Харківської області від 26.11.2025 № 02-23/9283 в ході розгляду документів у справі № 613/1874/25 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав відносно сина ОСОБА_5 було встановлено, що шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , зареєстрований 15.11.2022, було розірвано рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 17.03.2025 по справі № 613/1305/24. Від шлюбу вони мають спільну дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
На даний час дитина проживає у родині бабусі ОСОБА_1 за адресою : АДРЕСА_3 (наказ Служби від 15.08.2025 № 98 «Про тимчасове влаштування малолітньої дитини»), у зв`язку з тим, що дитина фактично залишилася без батьківського піклування, оскільки батько 25.07.2025 був призваний на військову службу до військової частини НОМЕР_4 , а мати фактично самоусунулась від виконання батьківських обов`язків, не відповідає на дзвінки, місце її проживання невідоме. 
ОСОБА_4 з липня 2024 року не проживає разом з дитиною, з цього ж часу не проживає на території Гутянського старостинського округу, що підтверджується довідкою від 21.08.2025 № 402. 
19 вересня 2025 року рішенням Богодухівського районного суду Харківської області по справі № 613/1358/24 визначено місце проживання дитини ОСОБА_5 разом із батьком ОСОБА_3 за адресою : АДРЕСА_3 . 
Службою неодноразово здійснено виїзди за вказаною адресою для обстеження умов проживання (акти від 28.07.2025 та від 02.10.2025), під час яких встановлено, що у помешканні зроблений сучасний ремонт, чисто, затишно, для дитини створені гарні умови для повноцінного розвитку : окреме спальне місце, облаштовані місця для відпочинку та дозвілля, наявна велика кількість пізнавальних, розвиваючих іграшок відповідно до віку та потреб. Також на подвір`ї об лаштований майданчик для дитини : встановлено гірку, гойдалку, пісочницю та батут. Зі слів бабусі, все це було придбано та облаштовано батьком ОСОБА_3 для сина ОСОБА_5 . Під час відвідування хлопчик був активний, життєрадісний, зацікавлений присутністю сторонніх осіб, охоче йшов на контакт, демонстрував емоційну відкритість. Було помітно, що дитина в цій родині отримує достатню кількість любові, уваги та турботи. Будинок має усі зручності, об лаштований необхідними меблями та побутовою технікою, наявна готова їжа та запас продуктів. Загалом, створені належні умови для проживання, виховання та розвитку дитини. Дитина охайна та доглянута. За вищевказаною адресою під час обстежень була присутня бабуся ОСОБА_1 та малолітній ОСОБА_5 .. Батько ОСОБА_3 був відсутній у зв`язку з призовом до Збройних Сил України. Дитина, зі слів бабусі, не згадує про матір та спілкується виключно з батьком.
В ході підготовки висновку були досліджені інформація КНП «Богодухівська ЦРЛ» від 11.09.2025 № 01-15/362 щодо відсутності участі матері у догляді за дитиною, довідку-характеристику на ОСОБА_4 від Гутянського старостинського округу від 21.08.2025 № 15-01-04/160, згідно з якою ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується негативно; лист КЗ «Центр надання соціальних послуг» від 19.07.2025 № 233/02-20, згідно з яким за результатами здійснення оцінки потреб сім`ї ОСОБА_1 складних життєвих обставин не виявлено і встановлено, що потреби дитини задоволені у повному обсязі, хлопчик здоровий, розвивається відповідно до віку, мати тривалий час не бере участі у вихованні дитини, її місцезнаходження невідоме; заяви громадян ОСОБА_1 від 29.07.025, ОСОБА_7 від 27.07.2024, ОСОБА_8 від 26.07.2024, які повідомили про факти невиконання матір`ю ОСОБА_4 батьківських обов`язків по вихованню дитини ОСОБА_5 ..
Як вбачається з висновку, ОСОБА_4 була повідомлена про необхідність з`явитися на засідання Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Богодухівської міської ради щодо розгляду питання про позбавлення її батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_5 (лист від 17.11.2025 № 01-32/1415), попри це матір не з`явилася для участі в засіданні комісії.
Враховуючи викладене, органом опіки та піклування встановлено, що мати ОСОБА_4 з липня 2024 року фактично не проживає разом із дитиною, не забезпечує належного виконання своїх батьківських обов`язків відносно малолітньої дитини ОСОБА_5 , не бере участі у його вихованні та утриманні, не спілкується з сином, не цікавиться станом його здоров`я та розвитком. За свідченнями сусідів та наданими характеристиками, матір допускала випадки агресивної поведінки стосовно дитини, неодноразово залишала дитину без нагляду, перекладала обов`язки по догляду за нею виключно на бабусю і батька, висловлювала небажання займатися вихованням сина. На даний час місце її перебування невідоме, контакти з дитиною вона не підтримує, ініціативи щодо відновлення взаємозв`язку чи участі у вихованні сина не виявляє та обов`язків матері не виконує.
Таким чином, сукупність встановлених фактів дає підстави вважати, що мати свідомо та систематично ухиляється від виконання батьківських обов`язків.
З огляду на викладене, враховуючи рішення Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Богодухівської міської ради, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити матір ОСОБА_4 батьківських прав по відношенню до її малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснила, що є матір`ю відповідачки ОСОБА_4 (бабусею малолітнього ОСОБА_5 ), мешкає у АДРЕСА_3 . Підтвердила, що її донька ОСОБА_4 залишила місце проживання у с. Павлівка у липні-серпні 2024 року, покинувши сина на чоловіка і свекруху. Після цього вона у ОСОБА_14 не з`являлася, не намагалася повернутися, ніяк не намагалася вийти на зв`язок із дитиною, не цікавилась її станом здоров`я. Як ОСОБА_4 повідомляла родичам, вона не бажала народжувати дитину, її заставили. Зі слів дядька, з яким вона раніше спілкувалася, ОСОБА_4 поїхала до м. Київ з іншим чоловіком. З ОСОБА_6 , колишнім чоловіком і колишньою свекрухою вона не спілкується, їх телефонні номери у відповідачки заблоковані. Як тільки матір ( ОСОБА_6 ) телефонувала їй, ОСОБА_4 кидала слухавку і блокувала цей номер. На даний час місцезнаходження ОСОБА_4 свідку достовірно невідоме, ймовірно вона перебуває у м. Києві. 
Зазначила, що після 10 класу поведінка її доньки різко погіршилась, ОСОБА_4 була вимушена піти зі школи за наполягання адміністрації, потім вона була достроково відрахована з професійно-технічного училища у зв`язку з поганою успішністю та неналежною поведінкою. 
Протягом проживання з матір`ю її донька неодноразово втікала з дому без причин та будь-яких пояснень, ОСОБА_6 була вимушена звертатися до поліції, щоб її розшукували. Поліція повертала їй доньку, ОСОБА_15 деякий час проживала з матір`ю, потім знову втікала. Відповідачку не влаштовував її спосіб життя, вона не могла довго знаходитися на одному місці. Як зазначила свідок, знаючи ОСОБА_15 , вона розуміла, що відповідачка рано чи пізно залишить дитину і піде. 
Як стало відомо свідку, ОСОБА_4 грала в інтернет-ігри, у зв`язку з цим мала борги. У 2024 році ОСОБА_6 почали телефонувати колектори та вимагати повернення грошей. ОСОБА_6 намагалася поспілкуватися з донькою з цього приводу, однак, коли матері вдалося до неї додзвонитися, ОСОБА_4 сказала «Ви помилились номером» і кинула трубку. 
Вказала, що протягом проживання відповідачкою у родині ОСОБА_10 доглядом дитини займалися в основному батько або бабуся. ОСОБА_15 сама з дитиною не гуляла. На запитання матері, які стосунки у неї зі свекрухою, ОСОБА_4 повідомляла, що стосунки добрі. Однак, ОСОБА_4 неодноразово залишала місце постійного проживання і дитину. Крім того, ОСОБА_4 витратила гроші, які зберігалися у неї та призначалися дитині на операцію, що з`ясувалося перед самою операцією. Потім дитині все-таки зробили операцію, матір навіть не поцікавилась його станом. 
На даний час ОСОБА_4 протягом двох років не спілкується зі своєю дитиною ОСОБА_5 і не бере жодної участі в її вихованні та утриманні. Натомість, батько належним чином виконував свої обов`язки стосовно дитини. На думку ОСОБА_6 , ОСОБА_4 заслуговує позбавлення батьківських прав. 
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснила, що сусідкою родини ОСОБА_10 . Підтвердила, що ОСОБА_4 не виконує батьківські обов`язки стосовно дитини ОСОБА_5 протягом двох років, не бере жодної участі в житті дитини. 
Пояснила, що після народження дитини відповідачку з сином забрала проживати до себе бабуся ОСОБА_1 , оскільки матір доводилося постійно контролювати – вона не володіла навичками догляду за дитиною і не бажала їх здобувати (могла забути її погодувати, поміняти памперси тощо). Було складним питання гігієни як для дитини, так і для самої матері. Гігієнічні процедури дитині проводила бабуся, іноді за допомогою ОСОБА_7 , оскільки матір не бажала цим займатися. Таку поведінку матері пояснити ніхто не зміг, складалося враження, що вона взагалі не бажала народжувати дитину.
ОСОБА_4 не приділяла дитині жодної уваги, не займалася його здоров`ям, в лікарні з дитиною у разі хвороби лежала бабуся. Відповідачка неодноразово, безпричинно залишала дитину без нагляду, втікала з дому, навіть коли сину було півтора місяці. На зауваження сторонніх осіб з цього приводу реагувала нервово. Вона неодноразово висловлювала намір покинути дитину, зазначала, що дитина їй не потрібна. Фактично піклувалися про дитину і займалися її вихованням лише батько і бабуся ОСОБА_1 . Матеріально забезпечував дитину батько. 
Вказала, що коли дитині було півтора року, відповідачка витратила кошти, які родина збирала дитині на операцію та які зберігалися на її банківській картці, в тому числі гроші, які давав батько дитини, і допомогу, яку вона отримувала від держави. Про цю обстаивну стало відомо перед самою операцією. На що вона витратила кошти – відповідачка пояснити не змогла, можливо, вона їх програла в інтернет-казино. Після проведення операції дитині матір навіть не приїхала до сина в лікарню і не поцікавилась його станом. 
У червні та липні 2024 року ОСОБА_4 втікала з дому. З липня 2024 року ОСОБА_4 остаточно залишила постійне місце проживання у с. Павлівка і відтоді не з`являлась там, ніяк не намагалася спілкуватися з сином, не телефонувала. Жодних конфліктних ситуацій з батьком або бабусею з приводу перешкоджання матері спілкуватися з сином свідку невідомо, натомість, наскільки відомо свідку, батько і бабуся намагалися сприяти матері у спілкуванні з дитиною, однак, вона такого бажання не виявляла. 
На даний час дитина проживає з бабусею, батько проходить військову службу. Дитина доглянута, для неї створені належні умови виховання та розвитку, вона має все необхідне - належні матеріально-побутові умови, розвиваючі іграшки, одяг їжа, для дитини купується все, що вона побажає. Батько знаходить можливість спілкуватися з дитиною, матеріально забезпечує сина, виконував і виконує свої батьківські обов`язки належним чином. 
Відповідачку ОСОБА_4 вона знає з дитинства, як односельчанку, характеризує її як людину з негативного боку. Свідку відомо, що ОСОБА_4 неодноразово втікала від матері, жила в покинутій будівлі клубу. 
На думку свідка, ОСОБА_4 повинна бути позбавлена батьківських прав, оскільки не виконувала батьківських обов`язків і не виконує їх і наразі, протягом останніх двох років. Позбавлення її батьківських прав є доцільним та відповідатиме інтересам дитини. 
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснив, що є сусідом ОСОБА_3 .. Зазначив, що під час проживання у с. Павлівка, з чоловіком і сином, ОСОБА_4 недбало ставилась до своїх батьківських обов`язків, зокрема, неодноразово безпричинно залишала дитину саму у колясці на вулиці, вголос висловлювала намір покинути дитину, казала, що вона їй не потрібна. Відповідачка проявляла агресію до дитини, жорстоко з нею поводилась, зокрема, прямо на вулиці, на очах у людей, відштовхувала маленьку дитину, яка зверталася до матері, і бігла від неї геть.
Навіть за присутності матері догляд за дитиною фактично здійснювали батько і бабуся, які займалися її вихованням і лікуванням. Як стало відомо свідку, ОСОБА_4 витратила гроші, які збиралися дитині на операцію, це з`ясувалося перед самою поїздкою до лікарні, куди їх повинен був везти сам ОСОБА_8 .. Куди саме вона витратила кошти - відповідачка пояснити не змогла. 
ОСОБА_4 втекла з дому на наступний день після того, як стало відомо, що вона витратила кошти, призначені дитині на операцію (липень 2024 року). Зі слів ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , вона залишила сім`ю з іншим чоловіком. З того часу вона на території сільської ради не з`являється, її місцезнаходження невідоме. Востаннє свідок бачив її близько двох років назад. В утриманні та вихованні сина вона жодної участі не бере, станом його здоров`я не цікавиться. Відповідачка не спілкується з сином, навіть по телефону, хоча батько і бабуся не перешкоджають і не заперечують проти спілкування матері з дитиною, натомість, відразу після залишення нею домівки просили її спілкуватися з сином принаймні по телефону і брати участь у його житті. 
Батько ОСОБА_3 під час проживання разом з дитиною належним чином виконував батьківські обов`язки, піклувався про неї, створив дитині добрі умови для виховання та розвитку, і на даний час, навіть під час проходження військової служби, постійно підтримує з нею зв`язок, спілкується засобами телефонного зв`язку та відеозв`язку. Натомість, матір не знаходить такої можливості. На даний час доглядом за дитиною займається бабуся. У житті дитини є лише батько і бабуся, мати ОСОБА_4 у житті дитини повністю відсутня. На думку свідка, вона заслуговує бути позбавленою батьківських прав. 
За час проживання в с. Павлівка ОСОБА_4 проявила себе як неврівноважена особа, яка влаштовувала безпідставні конфлікти і постійно була чимось невдоволена, після конфліктів тікала з дому. 
Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. 
Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. 
Статтями 11, 15 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї разом з батьком або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. 
Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. 
Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. 
Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкування з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. 
Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. 
Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.
Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).
Частиною сьомою статті 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
За приписами ч.2 ст.157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.
Згідно з ч.4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Згідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Відповідно роз`яснень, що містяться у ч. 2 п. 16 постанови Пленуму Верховного суду від 30.03.2007 № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання, не спілкуються з дитиною, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти.
Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. 
Статтею 165 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. 
Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. 
У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. 
Базові положення принципу забезпечення найкращих інтересів дитини покладені в основу багатьох рішень Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), які стосуються застосування статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР. 
При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», рішення від 11липня 2017 року у справі «М. С. проти України»). 
У рішенні Європейського суду з прав людини «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. 
У постановах Верховного Суду від 23 вересня 2021 року у справі № 223/306/20 (провадження № 61-9005св21), від 14 вересня 2022 року у справі № 466/1017/20 зазначено, що міжнародні та національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. При визначенні місця проживання дитини судам необхідно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору. Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах. 
У постанові Верховного Суду від 29 квітня 2020 року у справі № 522/10703/18 зазначено, що під час вирішення судом питання щодо позбавлення батьківських прав визначальним є ставлення матері (батька) до дитини, бажання спілкуватися і брати участь у її вихованні.
Судом встановлено, що дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , від народження проживає у родині батька ОСОБА_3 , разом із батьком та бабусею (матір`ю позивача) ОСОБА_1 за адресою : АДРЕСА_3 . Починаючи з липня 2024 року батько самостійно, без участі матері, виховував сина, повністю забезпечив дитині належні умови проживання та розвитку. Під час проходження батьком військової служби останній продовжує спілкуватися з дитиною, матеріально її забезпечує, повсякденний догляд за дитиною здійснює бабуся, з якою дитина продовжує проживати. 
Дослідженими у судовому засіданні доказами, у т.ч. показаннями свідків (у т.ч. ОСОБА_6 - матері самої ОСОБА_4 і бабусі малолітнього ОСОБА_5 , сусідів сторін) підтверджено, що мати ОСОБА_4 з липня 2024 року не проживає разом із сином, який станом момент від`їзду матері був півторарічним, не бере участі у вихованні та утриманні сина, не спілкується з ним. 
Навіть під час проходження військової служби батько, за допомогою бабусі, спілкується з сином ОСОБА_5 , підтримує з ним зв`язок у міру можливості. Натомість, матір, не маючи перешкод для спілкування і підтримання зв`язку з дитиною, не намагається цього зробити. 
Виходячи зі змісту характеристики за місцем реєстрації та показань свідків, відповідачка за місцем проживання характеризується негативно, в тому числі як особа, яка протягом часу проживання однієї родиною з позивачем недбало ставилась до виконання материнських обов`язків стосовно дитини ОСОБА_5 , демонструвала відсутність бажання виховувати дитину та доглядати за нею. 
Факт витрати ОСОБА_4 коштів, які призначалися на операцію півторарічній дитині, свідчить про те, що матір не лише не забезпечувала дитині медичного догляду та лікування, а реалізовувала власні інтереси всупереч інтересам дитини, врахування яких є першочерговим. 
За місцем проживання ОСОБА_4 характеризується негативно, як особа, яка під час проживання з сином однією родиною не бажала доглядати свою дитину, ставилась до виконання материнських обов`язків безвідповідально, була схильна до систематичних змін настрою, після чого без пояснень та причин залишала місце проживання, не проявляла материнських почуттів до сина, демонструвала агресивну поведінку щодо нього, і врешті залишила його, повністю обірвавши з ним зв`язок. 
Отже, наявні в матеріалах справи докази свідчать про те, що ОСОБА_4 протягом двох років (з липня 2024 року) не піклується про фізичний і духовний розвиток свого сина ОСОБА_5 , його навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідне харчування, медичний догляд, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не бере участі у вихованні дитини; систематично не спілкується з ним у будь-який спосіб, не маючи для цього перешкод; не підтримує жодного зв`язку з дитиною, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не бере участі у матеріальному забезпеченні дитини, переклавши цей обов`язок виключно на батька та бабусю дитини; не створює умов для отримання дитиною освіти. 
Зазначені обставини свідчать про ухилення ОСОБА_4 від виховання дитини та свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками. 
Суд відхиляє посилання представника третьої особи військової частини НОМЕР_1 про можливе подання даного позову ОСОБА_3 саме з метою ухилення від військової служби, оскільки питання про неналежне виконання батьківських обов`язків матір`ю ОСОБА_4 стосовно сина ОСОБА_5 постало задовго до мобілізації батька дитини ОСОБА_3 (кінець липня 2025 року). 
Так, виходчи з наявних у справі доказів, матір фактично залишила дитину ще у липні 2024 року, змінила місце проживання, не повідомивши жодну особу про своє місцезнаходження, припинила спілкування з дитиною з власної ініціативи, жодним чином не намагалася брати участь в утриманні дитини, місцезнаходження її тривалий час залишалося невідомим. Протягом 2 років матір повністю відсутня у житті дитини. До цього, ще протягом проживання з дитиною та її батьком (позивачем у справі) ОСОБА_4 демонструвала недбале ставлення до виховання дитини та відсутність бажання її виховувати, витратила кошти, призначені на операцію дитини. Вказані обставини слугували підставою для подання батьком позовної заяви про визначення місця проживання дитини ще у вересні 2024 року.
Суд зауважує, що наведені обставини знайшли своє підтвердження в ході перевірки органом опіки та піклування в рамках розгляду питання про визначення місця проживання дитини, та продовжили свою дію після ухвалення відповідного судового рішення.
З моменту ухвалення рішення у справі про визначення місця проживання дитини з батьком, відповідачка ніяк не змінила свого ставлення до виконання батьківських обов`язків. 
У встановлений законом спосіб ОСОБА_4 не звернулась до органу опіки та піклування з питання встановлення із заявою про визначення місця проживання дитини з нею або про вирішення спору між батьками щодо участі у її вихованні, натомість, усвідомлюючи можливість призову або вступу батька на військову службу, не поцікавилась долею дитини та не намагалася встановити зв`язок із нею, або іншим чином взяти участь у його вихованні. 
ОСОБА_4 повідомлялася органом опіки та піклування про розгляд питання про доцільність позбавлення її батьківських прав, однак, не виявила зацікавленості у вирішенні питання на її користь, не висловила своїх усних або письмових заперечень проти позбавлення її батьківських прав, і не вжила жодних заходів для зміни ситуації у спілкуванні з дитиною.
Протягом розгляду судом справи про позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав, який тривав певний час (з вересня 2025 року по липень 2026 року), відповідачка, яка усіма можливими способами повідомлялася судом про дату, час та місце розгляду справи (як направлення судових повісток за адресою місця реєстрації, за зареєстрованою адресою місця проживання як ВПО, так і СМС-повідомленнями за наявними у матеріалах справи номерами телефону, так і оголошенням про виклик у судове засідання на сайті «Судова влада України»), жодного разу не прибула у судове засідання, не висловила жодних заперечень проти позбавлення її батьківських прав. Навіть не маючи можливості прибути в судове засідання особисто, ОСОБА_4 була наділена правом взяти участь у розгляді справи в режимі відеоконференції, однак, такою можливістю не скористалась.
З метою досягнення справедливості та виваженості у застосуванні такого виключного заходу, як позбавлення батьківських прав, судом було окремо оголошено перерву у судовому засіданні з метою надання відповідачці часу і можливості висловити свої заперечення з проти позову, викласти свою позицію, однак, відповідачка такою можливістю не скористалася. 
З огляду на наведене, суд вважає необґрунтованими твердження представника третьої особи військової частини НОМЕР_1 про те, що імовірно, поведінку матері можливо змінити на краще, без застосування такого крайнього заходу впливу, як позбавлення батьківських прав, оскільки матеріали справи свідчать про свідоме та систематичне ухилення матері від виконання батьківських обов`язків сукупно протягом двох років. 
Крім того, суд зазначає, що відповідачкою не надано жодних доказів наявності у ОСОБА_4 власного або орендованого житла, отримання нею доходу, наявності у неї роботи або отримання доходу від підприємницької діяльності.
Виходячи зі змісту довідок про реєстрацію місця проживання та відомостей єдиної інформаційної системи, ОСОБА_4 зареєстрована у АДРЕСА_1 , зареєстрована як ВПО за адресою : АДРЕСА_2 .
Разом з тим, вся поштова кореспонденція, направлена судом за цими адресами, була повернута «за закінченням терміну зберігання» або «адресат відсутній за вказаною адресою». 
Суд зауважує, що Службою у справах дітей Богодухівської міської ради в ході вивчення питання доцільності визначення місця проживання дитини ОСОБА_5 з одним із батьків (липень-серпень 2025 року) було вжито вичерпних заходів для встановлення зв`язку із відповідачкою ОСОБА_4 , з`ясування її думки з приводу місця проживання дитини, надання їй можливості викласти свої аргументи та подати докази, вивчення умов її проживання. 
Зокрема, фахівці Служби у справах дітей та соціальних служб (як за місцем проживання дитини, так і за місцем проживання матері) намагалися зв`язатися з відповідачкою по телефону, а також виходили за адресою, вказаною стороною відповідача як місцем проживання ОСОБА_4 – АДРЕСА_2 , однак, з`ясувалося, що за цією адресою відповідачка не проживає, телефон абонента не перебуває в мережі, іншого телефону відповідачка Службі не повідомила, самостійно зв`язатися зі службою у справах дітей на намагалася. 
З викладеного вбачається неповідомлення відповідачкою свого дійсного місця проживання, відсутність відомостей про житло відповідачки, з яким вона була б пов`язана сталими і міцними зв`язками, а також уникнення відповідачки від спілкування з уповноваженими посадовими особами з метою перевірки її спроможності виконувати батьківські обов`язки.
В силу ч. 3 ст. 2, ч. 1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін та диспозитивності. 
Згідно з ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
За приписами ч. 3 ст. 12, ч. 1, ч.5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
У відповідності до ч.ч.1, 2 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. 
Згідно з ч.ч.1, 2 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України).
Разом з тим, відповідачкою не надано жодних доказів на спростування доводів позивача про наявність підстав для позбавлення її батьківських прав.
Частинами четвертою - шостою статті 19 СК України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо визначення місця проживання дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. 
За результатами вивчення питання про доцільність позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав органом опіки та піклування – виконавчим комітетом Богодухівської міської ради Харківської області було складено висновок від 26.11.2026, з якого вбачається, що органом опіки та піклування було детально досліджено обставини, за яких дитина стала проживати з батьком, вивчено умови проживання дитини у родині батька, ставлення обох батьків до виховання дитини, стану виконання обома батьками їх обов`язків щодо дитини, зокрема, встановлення обставин невиконання матір`ю батьківських обов`язків та виконання їх батьком. 
В ході вивчення питання доцільності позбавлення батьківських прав та підготовки органом опіки та піклування було як враховано думку особи, з якою проживає дитина, так і забезпечено можливість матері викласти свої заперечення проти позбавлення її батьківських прав, та надати відповідні докази на підтвердження свого бажання та можливості збереження правового зв`язку з сином, однак, матір таким правом не скористалася.
Вказаний висновок складений за результатами всебічного вивчення умов проживання дитини, дослідження документів та вивчення фактичних обставин, що стосуються вирішення спору щодо позбавлення батьківських прав, є обґрунтованим, вмотивованим, у зв`язку з чим у суду відсутні підстави вважати його недостатньо обгрунтованим та не брати його до уваги.
Судом з`ясовано, що станом на час розгляду справи дитина ОСОБА_5 є трирічним ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), що унеможливлює висловлення ним свої думки про позбавлення матері батьківських прав відповідно до ст.171 СК України. 
Оскільки наявними у справі доказами підтверджено факт ухилення матері ОСОБА_4 від виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини ОСОБА_5 протягом тривалого часу - двох років, починаючи з півторарічного віку дитини, беручи до ненадання відповідачкою належних і допустимих доказів належного виконання нею материнських обов`язків щодо дитини ОСОБА_5 , зацікавленості у збереженні родинного і правового зв`язку з дитиною, зміни ставлення до виконання своїх обов`язків, у даному випадку суд вважає доцільним застосування такого крайнього заходу впливу до відповідачки, як позбавлення її батьківських прав. 
Згідно зі ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав: 1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; 2) перестає бути законним представником дитини; 3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; 4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; 5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); 6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною.
Разом з тим, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.
Поряд з цим, відповідно до ч. 1 ст. 166 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.
Суд перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини.
Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України, ч.5 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.
Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 відносно її малолітнього сина ОСОБА_5 заявлені обґрунтовано, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а тому підлягають задоволенню. 
З огляду на викладене, позовні вимоги ОСОБА_3 підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору за подачу даного позову в сумі 968,40 грн. 
Керуючись ст.ст. 10-13, 19, 43, 76-81, 141, ст.ст.223, 259, 263-265, 280-283, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,-
В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , треті особи : Служба у справах дітей Богодухівської міської ради Харківської області, ОСОБА_1 , військова частина НОМЕР_1 , військова частина НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_3 про позбавлення батьківських прав, - задовольнити.
Позбавити  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , батьківських прав відносно сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Стягнути із  ОСОБА_4 на користь  ОСОБА_3 витрати по сплаті судового збору в розмірі 968,96 грн (дев`ятсот шістдесят вісім грн 96 коп.).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду через Богодухівський районний суд Харківської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач : ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ,зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_9 .
Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою : АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_10 .
Третя особа – Служба у справах дітей Богодухівської міської ради Харківської області, адреса : 62103, Харківська область, м. Богодухів, вул. Молодіжна, 7, код ЄДРПОУ 43932315.
Третя особа – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , зареєстрована за адресою : АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_11 .
Третя особа – військова частина НОМЕР_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_12 .
Третя особа - військова частина НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_13 .
Повний текст рішення складено 23.07.2026.

Суддя         О.С. Сеник