Рішення
Іменем України
29 липня 2026 року       місто Чернігів

Справа №751/1116/26
Провадження №2/751/1310/26

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Маслюк Н. В. 
секретаря судового засідання Стрижак В. П. 

учасники справи:
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий Центр»
відповідач - ОСОБА_1 

представник позивача – Оболонкова Юлія Вікторівна
представник відповідача – Великородна Марина Олегівна

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернігова в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

Встановив :

І. Стислий виклад позиції позивача

ТОВ «Споживчий центр» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №15.02.2025-100000739 від 15.02.2025 в розмірі 67 874,16 грн, а також понесені судові витрати (а.с.1-10).
Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що 15.02.2025 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №15.02.2025-100000739, згідно умов якого сума кредиту складає 28 000,00 грн, строк кредиту 140 днів, фіксована незмінна процента ставка 1% в день, комісія, пов`язана з наданням кредиту 15% від суми кредиту та дорівнює 4 200,00 грн. У подальшому вказаний кредитний договір було продовжено шляхом укладення додаткових договорів строком на 210 днів, денна процентна ставка - 0.65 %. Договори укладені в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання виконало та надало кредит шляхом зарахування коштів на платіжну картку відповідача, тоді як відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів, неустойки у повному обсязі не виконав, а тому виникла заборгованість в розмірі 67 874,16 грн.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі 

Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 09.02.2026 відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Ухвалою суду від 18.03.2026 розгляд справи відкладено у зв`язку з витребуванням доказів.
Представником відповідача подано відзив на позовну заяву (а.с.70-74), у якому просила позовні вимоги задовольнити частково, стягнувши з ОСОБА_1 лише заборгованість за тілом кредиту в сумі 25 863,22 грн. Зазначила, що ОСОБА_1 проходив військову службу у періоди з 10.10.2008 по 10.10.2011 та з 14.06.2016 по 14.03.2025, брав участь у бойових діях та здійснював заходи із захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України. Посилаючись на положення Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», представник відповідача вважає, що на час проходження військової служби відповідачу не можуть нараховуватися штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами та організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, а також проценти за користування кредитом. Крім того, представник відповідача заперечила проти стягнення неустойки в розмірі 13 988,74 грн, посилаючись на пункт 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, відповідно до якого у період дії воєнного стану та протягом тридцяти днів після його припинення або скасування позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання грошового зобов`язання за кредитним договором.
Ухвалою суду від 15.04.2026 розгляд справи відкладено у зв`язку з прийняттям відзиву та витребуванням доказів.
Ухвалами суду від 02.06.2026 та 19.06.2026 відкладено розгляд справи у зв`язку з тим, що не надійшли витребувані докази.
Ухвалою суду від 08.07.2026 розгляд справи відкладено у зв`язку з витребуванням доказів.
Представник позивача у судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи без участі представника.
Відповідач та його представник у судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, просили розглядати справу у їх відсутність.
Таким чином, відповідно до положень ст.223 ЦПК України, суд ухвалив проводити розгляд справи за відсутності сторін, на підставі наявних у матеріалах справи доказах.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. 

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин

15.02.2025 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №15.02.2025-100000739 від 15.02.2025, шляхом прийняття пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), яка розміщена на сайті кредитора та підписанням заявки після ідентифікації позичальника, обрання ним конкретних умов та схвалення їх кредитором, а також підписанням відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), які сформовані на сайті кредитора та підписані позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (К173), отриманого позичальником в sms-повідомленні на номер телефону (а.с.20-27). 
Відповідно до умов кредитного договору №15.02.2025-100000739 від 15.02.2025 відповідачу надано кредит в розмірі 28 000,00 грн, строком на 140 днів з дати його надання (до 04.07.2025). Процентна ставка - фіксована незмінна у розмірі 1% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку на який надається кредит, денна процентна ставка - 0.82 %. Комісія, пов`язана з наданням кредиту - 15% від суми кредиту (4 200,00 грн). Комісія нараховується кредитором та обліковується в день видачі кредиту.
Умови кредитування та інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, були відображені в паспорті споживчого кредиту, який також підписано відповідачем електронним цифровим підписом одноразовим ідентифікатором А267 (а.с.18-19).
ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за кредитним договором виконало та ТОВ «Універсальні платіжні рішення» 15.02.2025 перерахувало на картку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 28 000,00 грн (а.с.16). 
Відповідно інформації АТ КБ «Приватбанк» та виписки по рахунку, на ім`я ОСОБА_1 емітовано картку № НОМЕР_1 , на яку 15.02.2025 зараховано кошти в сумі 28 000,00 грн (а.с.116-117).
28.03.2025 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено додатковий договір до кредитного договору, згідно якого сторони домовились продовжити строк дії договору №15.02.2025-100000739 від 15.02.2025 до 18.07.2025 (154 дні з дати надання), денна процентна ставка – 0,65 % (а.с.26зв-27).
11.04.2025 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено додатковий договір до кредитного договору, згідно якого сторони домовились продовжити строк дії договору №15.02.2025-100000739 від 15.02.2025 до 01.08.2025 (168 днів з дати надання), денна процентна ставка – 0,65 % (а.с.28-29).
25.04.2025 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено додатковий договір до кредитного договору, згідно якого сторони домовились продовжити строк дії договору №15.02.2025-100000739 від 15.02.2025 до 15.08.2025 (182 дні з дати надання), денна процентна ставка – 0,65 % (а.с.29зв-30).
09.05.2025 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено додатковий договір до кредитного договору, згідно якого сторони домовились продовжити строк дії договору №15.02.2025-100000739 від 15.02.2025 до 29.08.2025 (196 днів з дати надання), денна процентна ставка – 0,65 % (а.с.31-32).
23.05.2025 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено додатковий договір до кредитного договору, згідно якого сторони домовились продовжити строк дії договору №15.02.2025-100000739 від 15.02.2025 до 12.09.2025 (210 днів з дати надання), денна процентна ставка – 0,65 % (а.с.32зв-33).
Із довідки-розрахунку вбачається, що у ОСОБА_1 існує заборгованість за кредитним договором №15.02.2025-100000739 від 15.02.2025 в розмірі 67 874,16 грн, яка складається із основного боргу – 25 863 грн 22 коп, процентів – 28 022 грн 20 коп (за період з 15.02.2025 до 12.09.2025), неустойки – 13 988 грн 74 коп (а.с.17).
Відповідно до розрахунків заборгованості за кредитним договором та додатковими угодами до нього, заборгованість за тілом кредиту становить 25 863,22 грн, заборгованість за відсотками – 28 022,20 грн за період з 15.02.2025 до 12.09.2025, неустойка – 13 988 грн 74 коп за період з 07.06.2025 до 27.07.2025. У межах строку дії договору відповідачем сплачені кошти у розмірі 35 022,55 грн, зокрема: 28.02.2025 – 6 031,15 грн, 13.03.2025 – 22,30 грн, 14.03.2026 – 6 008,85 грн, 28.03.2025 – 3 916,85 грн, 11.04.2025 – 3 916,85 грн, 25.04.2025 – 3 916,85 грн, 09.05.2025 – 3 916,85 грн, 25.05.2025 – 3 916,85 грн, 07.06.2025 – 2 476, 00 грн, 09.06.2025 – 900,00 грн. Із яких спрямовані на погашення тіла кредиту – 2 136,78 грн, на погашення комісії – 4 200,00 грн, на погашення відсотків – 28 685,77 грн.
Згідно копії військового квитка та довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 №14/570 від 29.12.2025 ОСОБА_1 проходив військову службу за контрактом з 10.10.2008 до 10.10.2011 та з 14.06.2016 до 14.03.2025 (а.с.76-77, 79).

ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін

Відповідно до положень ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст. 627 ЦК України).
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України).
Відповідно ч. 2 ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
В силу статей 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За змістом ч. ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів, не встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності із застосуванням принципу диспозитивності в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.
Як зазначено в ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Кредитний договір та додаткові угоди до нього укладені у вигляді електронного документа та підписані відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що узгоджується із ст.ст.6, 627 ЦК України та ст.ст.11, 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Статтею 204 ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
З позовом про визнання недійсним кредитного договору №15.02.2025-100000739 від 15.02.2025 та додаткових угод до нього відповідач не звертався.
Факт перерахування коштів за кредитним договором підтверджується відомостями АТ КБ «Приватбанк» (а.с.120-121). Дана обставина не заперечується стороною відповідача.
Оскільки відповідач не виконав своїх зобов`язань щодо повернення кредиту згідно з умовам договору, а тому вимоги позивача в частині стягнення суми заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 25 863,22 грн є законними та обґрунтованими і підлягають задоволенню.
Щодо стягнення заборгованості за відсотками суд зазначає наступне.
Верховний Суд у постанові від 09 серпня 2023 року у справі № 201/6750/16 наголосив, що при визначенні розміру заборгованості відповідача, суд зобов`язаний належним чином дослідити подані стороною докази (у цьому випадку складений позивачем/відповідачем розрахунок заборгованості та його правильність), перевірити їх, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а в разі незгоди з ними повністю або частково зазначити правові аргументи на їх спростування та навести в рішенні свій розрахунок, що є процесуальним обов`язком суду.
Таким чином, розмір процентів відповідно до умов договору за період з 15.02.2025 до 12.09.2025, становить 56 686,60 грн
- за період з 15.02.2025 до 12.03.2025 – 7 280,00 грн, виходячи з розрахунку: 28 000,00 грн (тіло кредиту) х 1 % (відсоткова ставка) х 26 дн (строк кредиту);
- за 13.03.2025 – 279,78 грн, виходячи з розрахунку: 27 977,70 грн (тіло кредиту) х 1 % (відсоткова ставка) х 1 дн (строк кредиту);
- за період з 14.03.2025 до 06.06.2025 – 23 780,86 грн, виходячи з розрахунку: 27 977,48 грн (тіло кредиту) х 1 % (відсоткова ставка) х 85 дн (строк кредиту);
- за період з 07.06.2025 до 12.09.2025 – 25 345,96 грн, виходячи з розрахунку: 25 863,22 грн (тіло кредиту) х 1 % (відсоткова ставка) х 98 дн (строк кредиту);
У вказаний період відповідачем сплачено на погашення відсотків 28 685,77 грн, тому розмір відсотків становить 28 000,83 грн
Водночас суд зазначає, що у період з 14.06.2016 до 14.03.2025 ОСОБА_1 проходив військову службу за контрактом, у зв`язку з чим на нього розповсюджувалися гарантії, визначені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Так, пункт 15 статті 14 Закону передбачає, що військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля.
Дана пільга поширюється та діє для військовослужбовців з початку 18.03.2014 року і до закінчення особливого періоду, для резервістів та військовозобов`язаних - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду. Банки під час дії особливого періоду не мають право нараховувати відсотки, а у випадку нарахування - зобов`язані їх списати. Для реалізації вказаного права на пільгу, необхідно письмово повідомити банк про проходження військової служби та надати підтверджуючі документи (копію військового квитка з відповідною службовою відміткою, копію довідки про призов військовозобов`язаного на військову службу, копію витягу з наказу або довідки про зарахування до списків військової частини).
При цьому застосування приписів п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» обумовлено самим фактом наявності статусу військовослужбовця у конкретної особи, їх застосування жодним чином не обумовлено відомостями про обізнаність банку щодо наявності в особи спеціального статусу.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який продовжує діяти на день ухвалення рішення.
За наявності позову про стягнення боргу за кредитним договором «суди повинні самостійно здійснювати перерахунок кредитної заборгованості з огляду на поширення на позичальника пільг, передбачених пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (зменшити визначений банком обсяг заборгованості за тілом кредиту на суми зарахованих платежів на погашення штрафних санкцій, пені та процентів за користування кредитом).» Даний висновок щодо застосування відповідних норм права висловлено, у постанові Верховного Суду від 18 січня 2023 року по справі №642/548/21.
Окремо слід відмітити, що положення п. 15 ст. 14 Закону не обмежують своє застосування виключно щодо позичальників за кредитними зобов`язаннями, поширюють свою дію на усі випадки нарахування санкцій та процентів за невиконання будь-яких зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, в тому числі банками.
Частиною 9 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» визначено, що військовослужбовці це особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - це особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний та воєнний час.
Таким чином, на відповідача, як на військовослужбовця, поширюються пільги, передбачені п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а саме не повинні нараховуватися штрафні санкції, пеня та проценти за користування кредитом.
З огляду на вищенаведені обставини, не підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з ОСОБА_1 відсотків нарахованих за період з 15.02.2025 по 14.03.2025 у розмірі 7 795,59 грн:
- за період з 15.02.2025 до 12.03.2025 – 7 280,00 грн, виходячи з розрахунку: 28 000,00 грн (тіло кредиту) х 1 % (відсоткова ставка) х 26 дн (строк кредиту);
- за 13.03.2025 – 279,78 грн, виходячи з розрахунку: 27 977,70 грн (тіло кредиту) х 1 % (відсоткова ставка) х 1 дн (строк кредиту);
- за 14.03.2025 – 237,81 грн, виходячи з розрахунку: 23 780,86 грн (тіло кредиту) х 1 % (відсоткова ставка) х 1 дн (строк кредиту);
Отже, розмір відсотків, які підлягають стягненню з відповідача за період з 15.03.2026 до 12.09.2025, становить 20 205,24 грн (28 000,83 – 7 795,59).
Щодо вимог про стягнення з відповідача неустойки в розмірі 13 988,74 грн суд дійшов наступного висновку.
Пунктом 9.1 Пропозиції про укладення кредитного договору (оферти) (кредитної лінії) передбачено, що у випадку невиконання/неналежного виконання позичальником будь-яких грошових зобов`язань за договором кредитодавець залишає за собою право нарахування неустойки, розмір якої встановлюється у Заявці, яка є частиною даної оферти.
Згідно п.15 кредитного договору №15.02.2025-100000739 від 15.02.2025 неустойка становить 280,00 грн, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання.
Відповідно до ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Разом з тим, відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року на території України з 24 лютого 2022 року строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє дотепер.
Відтак позивачем не враховано вищевказаних перехідних положень ЦК України та протиправно здійснено нарахування неустойки в розмірі 13 988,74 грн за порушення зобов`язання.
За вказаних обставин суд дійшов висновку, що відповідач порушив зобов`язання щодо повернення кредиту, відсотків, а тому з нього підлягає стягненню 46 068,46 грн заборгованості за кредитним договором № №15.02.2025-100000739 від 15.02.2025, яка складається з суми основного боргу – 25 863,22 грн, процентів за користування кредитом – 20 205,24 грн, отже позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

V. Розподіл судових витрат 

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Позивачем понесені та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору (а.с.39), які відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 1 807,06 грн (2662,40х46068,46/67874,16). 

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 12-13, 19, 81, 141, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 530, 533, 543, 611, 625, 1050, 1054 ЦК України, суд  
Вирішив:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» 46 068 (сорок шість тисяч шістсот шістдесят вісім) грн 46 коп заборгованості за кредитним договором № №15.02.2025-100000739 від 15.02.2025, що складається із заборгованості за кредитом – 25 863 грн 22 коп, заборгованості за процентами – 20 205 грн 24 коп. 
У задоволенні решти позовних вимог – відмовити. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» 1 807 (одну тисячу вісімсот сім) грн 06 коп судового збору. 
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 
Повний текст рішення складено 30.07.2026. 

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд.133-А, ЄДРПОУ 37356833)

Відповідач – ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 )  

Суддя Н. В. Маслюк