справа № 207/5512/24 
провадження № 2/208/3946/26 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2026 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Кам`янського у складі судді Подкопаєвої І.А., за участю секретаря судового засідання – Компанієць І.Р., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Заводського районного суду міста Кам`янського в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ВЕКТОР ПЛЮС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:
До Баглійського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «ВЕКТОР ПЛЮС» з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Позовна заява мотивована тим, що заочним рішенням Баглійського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12.10.2010 року у справі № 2-2541/10 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «СведБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задоволено, стягнуто солідарно на користь ПАТ «СведБанк» заборгованість за кредитним договором у сумі 249 747,15 гривень, витрати зі сплати судового збору у сумі 1700,00 грн, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу 120,00 гривень. 
З метою примусового виконання рішення суду було видано виконавчий лист про стягнення суми заборгованості з ОСОБА_1 , який пред`явлений до виконання до Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), виконавче провадження № 35113366 завершено. 
В подальшому виконавчий лист пред`явлений до виконання до Баглійського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції, виконавче провадження № 37940107 завершено. 
З метою примусового виконання рішення суду було видано виконавчий лист про стягнення суми заборгованості з ОСОБА_2 , який пред`явлений до виконання до Баглійського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції, виконавче провадження № 28112607 завершено. 
Первинний кредитом – ПАТ «СведБанк» відступив права вимоги за кредитним договором на користь ТОВ «Факторингова компанія «ВЕКТОР ПЛЮС». 
Ухвалою Баглійського районного суду міста Кам`янського від 07.10.2024 року у справі № 2-2541/10 замінено стягувача з ПАТ «СведБанк» на ТОВ «Факторингова компанія «ВЕКТОР ПЛЮС».
Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «ВЕКТОР ПЛЮС» змінило своє найменування на ТОВ «ФК «ВЕКТОР ПЛЮС».
Станом на дату звернення до суду в провадженні приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької Оксани Олександрівни перебуває виконавче провадження № 77990830, про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за вказаним рішенням суду на користь ТОВ «ФК «ВЕКТОР ПЛЮС». 
Станом на дату звернення до суду із даним позовом рішення суду не виконане, тому позивач нарахував на суму заборгованості за період з 12.03.2017 року по 30.04.2022 року 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання у сумі 38 508,96 гривень та інфляційних втрат у сумі 157 002,67 гривень, які просить стягнути з відповідача в судовому порядку.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.10.2024 року головуючою суддею визначено суддю Бистрову Л.О..
Ухвалою від 28.10.2024 встановлено, що відповідач ОСОБА_1 має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , і на підставі пункту 1 частини першої статті 31 ЦПК України справа передана на розгляд до Заводського районного суду міста Кам`янського.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.03.2025 року головуючою суддею визначено суддю Величко О.В..
Ухвалою від 10.03.2025 позовна заява прийнята до розгляду, вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням викликом сторін.
Рішенням Вищої ради правосуддя № 1048/0/15-25 від 20.05.2025 року суддя ОСОБА_3 звільнена з посади судді у зв`язку з поданням заяви про відставку.
Законом України «Про внесення змін до Закону України “Про судоустрій і статус суддів” щодо зміни найменування місцевих загальних судів» № 4273-IX від 26.02.2025, який набрав чинності 25 квітня 2025 року, змінено найменування таких місцевих загальних судів у Дніпропетровській області: Заводський районний суд міста Дніпродзержинська на Заводський районний суд міста Кам`янського.
На підставі розпорядження керівника апарату Заводського районного суду міста Кам`янського "Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ" від 09.07.2025 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.07.2025 головуючою суддею визначено суддю Подкопаєву І.А.
Ухвалою від 18.07.2025 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Учасникам справи наданий строк для подання заяв по суті справи, а також заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.
В судове засідання, призначене на 12.08.2025, 16.09.2025, 14.10.2025, учасники справи не з`явились, відомості про належне повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи в матеріалах справи відсутні, поштові відправлення з судовими повістками повернулись на адресу суду без вручення адресату із зазначенням причини невручення - «за закінченням терміну зберігання», клопотань та/або заяв про оголошення перерви на адресу не надходило, сторони про причини неявки суд не повідомили, представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності.
Судове засідання, призначене на 02.12.2025, знято з розгляду в зв`язку з перебуванням судді у відпустці.
В судове засідання, призначене на 02.02.2026, учасники справи не з`явились, відомості про належне повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи в матеріалах справи відсутні, поштові відправлення з судовими повістками повернулись на адресу суду без вручення адресату із зазначенням причини невручення - «за закінченням терміну зберігання», клопотань та/або заяв про оголошення перерви на адресу не надходило, сторони про причини неявки суд не повідомили, представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності.
Ухвалою, внесеною до протоколу судового засідання 02.02.2026, суд задовольнив клопотання представника позивача, вирішив зробити запит про джерела отримання доходів відповідача з метою направлення судової повістки за місцем роботи останнього.
Судове засідання, призначене на 27.02.2026, знято з розгляду в зв`язку з перебуванням судді на лікарняному.
В судове засідання, призначене на 23.03.2026, відповідач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, клопотань та/або заяв про оголошення перерви на адресу суду не надходило, про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не подавав.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві, додатково пояснив, що сума заборгованості з 3 % річних та інфляційних втрат нарахована на ту суму заборгованості, що зазначена у рішенні суду. В ході здійснення виконавчих проваджень на користь ПАТ «СведБанк» чи стягувались кошти в рахунок погашення заборгованості невідомо, виконавчі провадження були завершені. Станом на дату розгляду справи судом в провадженні приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області перебуває виконавче провадження про стягнення коштів на користь ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс», заявив клопотання про оголошення перерви для надання можливості подати додаткові докази.
25.03.2026 року на адресу суду через підсистему «Електронний суд» від представника позивача надійшло клопотання доручення доказів, а саме матеріалів відкритого виконавчого провадження.
Судове засідання, призначене на 14.04.2026, знято з розгляду в зв`язку з перебуванням судді у відпустці.
В судове засідання, призначене на 07.07.2026, учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи та/або заяв про оголошення перерви на адресу суду не надходило, про причини неявки суд не повідомили.
Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити повністю, розгляд справи здійснювати за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, будь-яких заяв/клопотань від нього на адресу суду не надходило.
Відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Оскільки відповідач не з`явився на судовий розгляд справи, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов, а також заяву про розгляд справи за його відсутності не надав, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.
Ухвалою, внесеною до протоколу судового засідання 07.07.2026, суд постановив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Беручи до уваги те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали цивільної справи, долучені докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, які склалися між сторонами.
07.05.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «СведБанк» та ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір № 0316/0508/45-022 (кредитний договір на купівлю житлової нерухомості), відповідно до умов якого Банк надає Позичальнику грошові кошти у вигляді кредиту у розмірі 23 550 доларів США на строк по 07 січня 2032 року включно на умовах, передбачених у цьому Договорі, а Позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобов`язання у повному обсязі у терміни, передбачені цим Договором. Позичальник сплачує Банку проценти за користування кредитом у розмірі 12,5 % річних за весь строк фактичного користування кредитом (пункти 1.1 - 1.3 Розділу 1 Договору).
Відповідно до п. 1.4 Розділу 1 Договору кредитні кошти призначені для здійснення Позичальником розрахунків по Договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 29,0 кв.м. (а.с. 23-27).
Відповідно до п. 1 Іпотечного договору № 0316/0508/45-022-Z-1 від 07.05.2008 року цим Договором забезпечується належне виконання Іпотекодавцем вимог Іпотекодержателя, що випливають (та/або випливатимуть) з Кредитного договору № 0316/0508/45-022 від 07.05.2008 року, укладеного між Іпотекодавцем та Іпотекодержателем, а також всіх додаткових угод, що будуть укладені до нього, в тому числі щодо суми зобов`язань, строків їх виконання, розміру процентів та інших умов.
На забезпечення виконання Основного зобов`язання Іпотекодавець передає в іпотеку Іпотекодержателю належне йому на праві власності нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_3 (п. 2 Іпотечного договору) (а.с. 28-30).
07.05.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «СведБанк» та ОСОБА_2 був укладений Договір поруки № 0316/0508/45-022-Р-1, відповідно до п. 1 якого Поручитель зобов`язується перед Банком відповідати за виконання зобов`язань щодо повернення коштів, наданих Банком Позичальнику у вигляді кредиту/кредитної лінії згідно з кредитним договором № 0316/0508/45-022 від 07.05.2008 рок у сумі 23 550 доларів США строком до 07.01.2032 року з процентною ставкою 12,5 % річних за їх використання (далі - кредит).
Поручитель несе солідарну відповідальність з Позичальником перед Банком за виконання Позичальником умов Основного зобов`язання усім належним йому майном та грошовими коштами (п. 2 Договору поруки) (а.с. 31). 
Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12.10.2010 року у справі № 2-2541/10 за позовом Публічного акціонерного товариства «СведБанк» до  ОСОБА_1 , ОСОБА_2  про стягнення заборгованості за кредитним договором позовні вимоги задоволено.
Стягнуто в рівних частках з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Сведбанк» заборгованість у сумі по кредиту 249 747,15 гривень, судові витрати у справі 1700 гривень судовий збір та 120 гривень витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу (а.с. 32-33).
Рішення суду в апеляційному порядку не оскаржувалось, набрало законної сили 22.10.2010.
Відповідно до листа Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області за вих.. № 07/28,5-34/40637 від 25.04.2024 на виконанні у Відділі протягом 2011-2015 років перебували виконавчі провадження:
- виконавче провадження № 28112607 у відношенні ОСОБА_2 в період з 01.08.2011 по 27.04.2012 про стягнення з неї на користь ПАТ «СведБанк» заборгованості по кредиту в сумі 249 747,15 гривень, судового збору 1700,00 гривень, витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 120 гривень на підставі виконавчого листа № 2-2541 від 12.10.2010, виданого Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, виконавче провадження завершено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 21.04.1999 за № 606-ХІV; 
- виконавче провадження № 37940107 у відношенні ОСОБА_1 в період з 02.04.2013 по 24.06.2015 про стягнення з нього на користь ПАТ «СведБанк» заборгованості по кредиту в сумі 249 747,15 гривень, судового збору 1700,00 гривень, витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 120 гривень на підставі виконавчого листа № 2-2541 від 12.10.2010, виданого Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, виконавче провадження завершено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 21.04.1999 за № 606-ХІV.
В зв`язку із знищенням матеріалів виконавчих проваджень на паперових носіях надати більш детальну інформацію щодо вищезазначених проваджень не вбачається можливим (а.с. 36).
Ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14.02.2013 року у справі № 207/537/13-ц за заявою Публічного акціонерного товариства «СВЕДБАНК» про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «СВЕДБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості замінено сторону сторону у виконавчому провадженні № 28142975 від 12.08.2011, відкритому Заводським відділом державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції на підставі виконавчого листа № 2-2541/10, виданого Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська від 01.04.2011 року про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 з Публічного акціонерного товариства «Сведбанк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «ВЕКТОР ПЛЮС» (а.с. 37). 
Також в позовній заяві зазначено, що виконавчий лист перебував на примусовому виконанні в Заводському відділі державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 постановою від 12.03.2012 виконавче провадження № 35113366 було завершено. 
В матеріалах справи відомості про хід та результати здійснення виконавчих проваджень № 35113366 та № 28142975 Заводським відділом державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції відсутні. 
Ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07.10.2024 року у справі № 2-2541/10 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «ВЕКТОР ПЛЮС» про заміну стягувача у виконавчому провадженні у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «СВЕДБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості замінено сторону стягувача у виконавчому провадженні з ПАТ «СВЕДБанк» на ТОВ «Факторингова компанія «ВЕКТОР ПЛЮС» (а.с. 28-29). 
Ухвала суду від 17.10.2024 в апеляційному порядку не оскаржувалась, набрала законної сили 23.10.2024.
Обставини про заміну сторони стягувача ПАТ «СВЕДБанк» на ТОВ «Факторингова компанія «ВЕКТОР ПЛЮС» у виконавчому провадженні встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, а тому не підлягають доказуванню на підставі частини четвертої статті 82 ЦПК України. 
ТОВ «Факторингова компанія «ВЕКТОР ПЛЮС» змінило своє найменування на ТОВ «ФК «ВЕКТОР ПЛЮС».
Відповідно до розрахунку за прострочення виконання грошового зобов`язання у сумі 249 747,15 гривень за період з 12.03.2017 року по 30.04.2022 року 3 % річних становлять 38 508,96 гривень; інфляційні втрати за березень 2017 – квітень 2022 становлять 157 002,67 гривень (а.с. 32-33).
Станом на дату розгляду справи в суді в провадженні приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької Оксани Олександрівни перебувають:
- виконавче провадження № 77990830 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Вектор ПЛЮС» заборгованості по кредиту в сумі 249 747,15 гривень, судового збору 1700,00 гривень, витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 120 гривень на підставі виконавчого листа № 2-2541 від 12.10.2010, виданого Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області (а.с. 190); 
- виконавче провадження № 77990662 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ФК «Вектор ПЛЮС» заборгованості по кредиту в сумі 249 747,15 гривень, судового збору 1700,00 гривень, витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 120 гривень на підставі виконавчого листа № 2-2541 від 12.10.2010, виданого Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області (а.с. 191).
Аналіз фактичних обставин справи свідчить, що між сторонами виник спір щодо нарахування і стягнення 3 % річних та інфляційних втрат на підставі частини другої статті 625 ЦК України в зв`язку із невиконанням грошового зобов`язання, що виникло на підставі рішення суду, а тому до спірних відносин застосуванню підлягають норми матеріального права, зокрема Конституції України, ЦК України, Закону України «Про виконавче провадження».
Відповідно до частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно із частиною другою статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Відповідно до частин першої, п`ятої статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду
За змістом статей 524, 533–535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях, що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Такі висновки викладено у постановах Великої палати Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15 (провадження № 14-68цс18) та від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15 (провадження № 14-16цс18).
Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 ЦК України).
Відповідно до статті 559 ЦК України за відсутності інших підстав, передбачених договором або законом, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Належним є виконання зобов`язання, яке прийняте кредитором і в результаті якого припиняються права та обов`язки сторін зобов`язання.
Загальні підходи до визначення змісту порушення зобов`язань містяться в статті 610 ЦК України, відповідно до якої порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до статті 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина перша статті 612 ЦК України).
Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання (частина друга статті 615 ЦК України).
Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.  Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За змістом частини другої статті 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входить до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання.
Передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування трьох процентів річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації від боржника. Такі висновки містяться, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16 (провадження № 14-446цс18).
У статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Такий висновок зробила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18).
За загальним правилом судове рішення забезпечує примусове виконання зобов`язання, яке виникло з підстав, що існували до його ухвалення, але не породжує такого зобов`язання, крім випадків, коли положення норм чинного законодавства передбачають виникнення зобов`язання саме з набранням законної сили рішенням суду.
З аналізу глави 50 ЦК України, яка врегульовує питання припинення зобов`язання, слідує, що чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з наявністю судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 ЦК України сум. Вирішення судом спору про стягнення грошових коштів за договором не змінює природи зобов`язання та підстав виникнення відповідного боргу. Схожих висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у пункті 64 постанови від 04 червня 2019 року у справі № 916/190/18 (провадження 12-302гс18).
У випадку порушення учасником правовідносин умов правочину внаслідок невиконання взятих на себе обов`язків інша сторона має можливість захистити свої права (зокрема, у судовому порядку), а регулятивні правовідносини трансформуються в охоронні, тобто такі, що захищені судовим рішенням.
При цьому факт ухвалення судового рішення щодо прав та обов`язків учасників зобов`язальних (регулятивних) правовідносин не змінює самого зобов`язання та не припиняє його.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 2 липня 2025 року у справі № 903/602/24 вказала, що нарахування інфляційних втрат та 3 % річних є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, що виступає способом захисту майнового права кредитора. Вони нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від зупинення виконавчого провадження чи виконання судових рішень: достатнім є сам факт прострочення.
Одночасно з тим, нарахування інфляційних втрат та 3 % річних здійснюється на прострочену суму заборгованості за весь час існування такого прострочення виконання.
Так, зі змісту позовної заяви випливає, що позивач пред`явив позовні вимоги про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат на підставі частини другої статті 625 ЦК України на суму заборгованості зазначену у рішенні суду за період з 12.03.2017 по 30.04.2022. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що рішення суду не виконано в повному обсязі, жодних оплат від відповідача в рахунок погашення боргу не надходило.
Так, суд встановив, що рішенням Баглійського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12.10.2010 року у справі № 2-2541/10 з відповідача стягнуто на користь ПАТ «СВЕДБАНК» заборгованість за кредитним договором у сумі 249 747,15 гривень, судовий збір у сумі 1700,00 гривень, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 120,00 гривень солідарно з іншим боржником – ОСОБА_2 .
Суд встановив і це не заперечується позивачем, що починаючи з 2011 року вищезазначене рішення суду перебувало на примусовому виконанні в Баглійському та Заводському відділах державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції, як щодо відповідача – ОСОБА_1 , так і солідарного боржника – ОСОБА_2 . 
Одночасно з тим, в матеріалах справи відсутні відомості про стан примусового виконання вищезазначених виконавчих проваджень, в тому числі інформація про стягнення або не стягнення грошових коштів на виконання рішення суду. 
Відомості про перебіг виконавчих проваджень у Заводському відділі державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції до суду не надані. Інформація про стан здійснення виконавчих проваджень у Баглійському відділі державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції не містить відомостей про стягнення/не стягнення суми заборгованості з боржників.
Також суд звертає увагу, що виконавчі провадження з примусового виконання рішення суду здійснювались на користь первісного кредитора – ПАТ «СВЕДБАНК». Одночасно з тим, в матеріалах справи відсутні і не були надані позивачем докази на підтвердження відсутності погашення заборгованості саме на користь первісного кредитора, клопотання про витребування таких доказів на адресу суду від позивача також не надходило. В судовому засіданні представник позивача на запитання суду повідомив, що йому не відома інформація про стягнення грошових коштів на користь первісного кредитора. 
З огляду на вищевикладене, суд дійшов до висновку, що позивач не довів належними, допустимими і достатніми у своїй сукупності доказами факт існування простроченої заборгованості за кредитним договором, стягнутої на підставі рішення суду, а також розмір такої заборгованості на момент звернення до суду. 
Суд відхиляє доводи позивача про невиконання відповідачем рішення суду в повному обсязі та несплату ним жодних грошових коштів в рахунок її погашення, оскільки в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження зазначеної обставини, відсутні дані про непогашення суми заборгованості відповідачем або солідарним боржником на користь первісного кредитора, а також інформація про невиконання рішення суду в примусовому порядку – Заводським та Баглійським відділами державної виконавчої служби, що позбавляє суд можливості визначити розмір наявної заборгованості, а також період прострочення виконання зобов`язання.
Згідно з частинами першою – четвертою статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. 
При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частини перша, шоста статті 81 ЦПК України).
У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
З огляду на вищевикладене, дослідивши матеріали цивільної справи, вислухавши пояснення учасників справи, перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову. 
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: як розподілити між сторонами судові витрати.
Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
У позовній заяві позивач просив стягнути з відповідача судові витрати, які складаються з судового збору у сумі 2422,4 гривень.
Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначено нормами ст. 141 ЦПК України.
Частиною першою статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. 
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 2) у разі відмови в позові - на позивача (частина друга статті 141 ЦПК України).
У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог в повному обсязі суд дійшов до висновку про відсутність підстав для стягнення судових витрат з Відповідача, судові витрати покладаються на позивача.
Керуючись статями 3, 5, 12, 13, 141, 263 -265, 268, 272 - 273 ЦПК України, -
У Х В А Л И В:
У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ВЕКТОР ПЛЮС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – відмовити повністю.
Заочне рішення може бути переглянуте Заводським районним судом міста Кам`янського за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Учасники справи мають право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Заочне рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://zv.dp.court.gov.ua/sud0415/
Заочне рішення суду знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб - адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «ВЕКТОР ПЛЮС», адреса зареєстрованого місцезнаходження: 04073, м. Київ, просп. Степана Бандери, буд. 28А; код ЄДРПОУ 38004195;
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя  І.А. Подкопаєва