ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 682/1794/26
Провадження № 33/820/687/26

Суддя Хмельницького апеляційного суду Топчій Т.В., розглянувши у відкритому засіданні, в залі суду за участі секретаря Мельничук К.С., апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 28 липня 2026 року, якою
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительку АДРЕСА_1 , 
визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.184 ч.1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 грн., 

в с т а н о в и л а:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені суддею обставини.
Відповідно до постанови суду, 22.06.2026 року близько 17 год. 30 хв. в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , будучи матір`ю неповнолітнього ОСОБА_2 , ухилилася від виконання обов`язків, передбачених п.1 ст.150 Сімейного Кодексу України, щодо забезпечення належних умов життя, навчання та виховання неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: не виховала останнього в дусі поваги до суспільства, внаслідок чого ОСОБА_2 систематично порушує правила поведінки у школі, проявляє агресію до учнів освітнього процесу, а також 04.06.2026 року, під час конфлікту з однокласником завдав удар ножицями в ділянку живота, окрім того пошкодив майно інших дітей та зривав освітній процес.
Крім цього, ОСОБА_1 , будучи матір`ю неповнолітнього ОСОБА_3 ухилилася від виконання обов`язків, передбачених п.1 ст.150 Сімейного Кодексу України щодо забезпечення належних умов життя, навчання та виховання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме не виховала останнього в дусі поваги до суспільства, внаслідок чого ОСОБА_3 систематично порушує дисципліну під час освітнього процесу, вживає нецензурну лексику щодо працівників закладу освіти та однокласників, також брав без дозволу речі та грошові кошти інших учнів.
Крім цього, ОСОБА_1 , будучи матір`ю неповнолітнього ОСОБА_4 ухилилася від виконання обов`язків, передбачених п.1 ст.150 Сімейного Кодексу України щодо забезпечення належних умов життя, навчання та виховання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме, не виховала останнього в дусі поваги до суспільства, внаслідок чого ОСОБА_4 , 21.06.2026 року в вечірню пору доби в м.Славута по провулку Ланок висловлювався нецензурною лайкою в сторону сусідів, кинув камінець в ногу сусіду, спричинивши синець, кинув камінець у вікно будинку та завдав удару палицею дочці ОСОБА_5 .
Крім цього, ОСОБА_1 , будучи матір`ю неповнолітнього ОСОБА_2 ухилилася від виконання обов`язків, передбачених п.1 ст.150 Сімейного Кодексу України щодо забезпечення належних умов життя, навчання та виховання неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме не виховала останнього в дусі поваги до суспільства, внаслідок чого ОСОБА_2 висловлювався словами нецензурної лайки в сторону сусідів, кинув слайм (лизун) у волосся неповнолітньої ОСОБА_6 , 2011 року народження, намагався душити.
Крім цього, ОСОБА_1 , будучи матір`ю неповнолітнього ОСОБА_3 , ухилилася від виконання обов`язків, передбачених п.1 ст.150 Сімейного Кодексу України щодо забезпечення належних умов життя, навчання та виховання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме не виховала останнього в дусі поваги до суспільства, внаслідок чого ОСОБА_3 , 21.06.2026 року у вечірній час в АДРЕСА_1 висловлювався словами нецензурної лайки в сторону сусідів, кидав камінці в чужий автомобіль, а також наніс удар палицею по руці ОСОБА_5 .
Постановою суду від 30.06.2026 року справи про адміністративні правопорушення № 682/1794/26 (провадження №3/682/411/2026), №682/1795/26 (провадження №3/682/412/2026), № 682/1796/26 (провадження №3/682/413/2026), № 682/1797/26 (провадження №3/682/414/2026), № 682/1798/26 (провадження №3/682/415/2026) за ст.184 ч.1 КУпАП щодо ОСОБА_1 об`єднано в одне провадження та присвоєно єдиний унікальний номер справи № 682/1794/26 (провадження №3/682/411/2026).

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Славутського міськрайонного суду від 28 липня 2026 року та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.184 ч.1 КУпАП.
Посилається на те, що стаття 184 ч.1 КУпАП «Невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей» передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законом обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання саме неповнолітніх дітей, а не - малолітніх, матір`ю яких вона являється.
Також, на думку апелянта, суд не визначив об`єктивну сторону даного адміністративного правопорушення, не з`ясував яким саме чином вона ухилилась від виконання своїх материнських обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.
Крім того, посилається на те, що справа була розглянута без її участі, що позбавило її права надавати відповідні пояснення щодо забезпечення необхідних умов життя та навчання.
Отже, на її думку, висновок суду про доведеність її вини у інкримінованому правопорушенні, є передчасним, у зв`язку з чимпостанова Славутського міськрайонного суду від 28 липня 2026 року підлягає скасуванню.
Водночас, ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Славутського міськрайонного суду від 28 липня 2026 року, оскільки в судовому засіданні присутня не була, копію оскаржуваного рішення отримала лише 06.08.2026 року.

Позиції учасників апеляційного провадження у справі про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_1 була повідомлена належним чином про час та місце розгляду апеляційної скарги 08.09.26 року о 15 год, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, тому суд вважає доцільним згідно положень ст. 268 КУпАП розглянути апеляційну скаргу захисту у відсутності ОСОБА_1 . 

Перевіривши матеріали адміністративної справи, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Мотиви суду

Згідно з ст.294 ч.2 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником. 
При цьому, перебіг процесуального строку оскарження постанови Славутського міськрайонного суду від 28 липня 2026 року слід рахувати з наступного дня після її проголошення, а саме з 29 серпня 2026 року, а кінець строку 7 серпня 2026 року. 
Як вбачається із апеляційної скарги сторони захисту, вона подана 14 серпня 2026 року, тобто із пропуском строку, передбаченого ст. 294 ч.2 КУпАП. Однак, враховуючи те, що ОСОБА_1 не була присутня під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та копію постанови суду отримала лише 06.08.2026 року, а також враховуючи незначний пропуск строку на апеляційне оскарження, апеляійний суд вважає за необхідне поновити строк на подачу апеляційної скарги у даному провадженні.
Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.
Вимоги ст.ст. 252, 280 КУпАП регламентують, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Аналіз матеріалів даної справи свідчить, що суд при її розгляді дотримався зазначених вимог закону.
Диспозиція ст. 184 ч.1 КУпАП передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року (із змінами та доповненнями) передбачено, що батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.
Таким чином, ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, передбачає бездіяльність, внаслідок якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно та не в повному обсязі.
Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання, навчання неповнолітніх дітей: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду, ухилення від виховання дітей (у тому числі незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям, тощо), незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці, невжиття заходів щодо їх лікування, безпідставне обмеження в харчуванні. одязі, інших предметах першої необхідності, штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.
Згідно ст. 150 Сімейного Кодексу України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини: 1. Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. 2. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. 3. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. 4. Батьки зобов`язані поважати дитину. 5. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. 6. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. 7. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.
Об`єктом правопорушення, передбаченого ст. 184 КУпАП, є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх. А об`єктивна сторона за ст. 184 ч. 1 КУпАП полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.
Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 184 ч. 1 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, досліджених як судом першої інстанції, так і апеляційним судом. Зокрема відомостями із:
-  протоколу про адміністративне правопорушення серії ВБА №138630 від 22.06.2026 року, відповідно до якого ОСОБА_1 , 22.06.2026 року близько 17 год. 30 хв. в АДРЕСА_1 , будучи матір`ю неповнолітнього ОСОБА_2 , ухилилася від виконання обов`язків, передбачених п.1 ст.150 Сімейного Кодексу України, щодо забезпечення належних умов життя, навчання та виховання неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: не виховала останнього в дусі поваги до суспільства, внаслідок чого ОСОБА_2 систематично порушує правила поведінки у школі, проявляє агресію до учнів освітнього процесу, а також 04.06.2026 року, під час конфлікту з однокласником завдав удар ножицями в ділянку живота, окрім того пошкодив майно інших дітей та зривав освітній процес (а.с.1);
- протоколу про адміністративне правопорушення серії ВБА №138631 від 22.06.2026 року, відповідно до якого ОСОБА_1 , будучи матір`ю неповнолітнього ОСОБА_3 ухилилася від виконання обов`язків, передбачених п.1 ст.150 Сімейного Кодексу України щодо забезпечення належних умов життя, навчання та виховання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме не виховала останнього в дусі поваги до суспільства, внаслідок чого ОСОБА_3 систематично порушує дисципліну під час освітнього процесу, вживає нецензурну лексику щодо працівників закладу освіти та однокласників, також брав без дозволу речі та грошові кошти інших учнів( а.с.26);
-  протоколу про адміністративне правопорушення серії ВБА №138651 від 24.06.2026 року, відповідно до якого ОСОБА_1 , будучи матір`ю неповнолітнього ОСОБА_4 ухилилася від виконання обов`язків, передбачених п.1 ст.150 Сімейного Кодексу України щодо забезпечення належних умов життя, навчання та виховання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме, не виховала останнього в дусі поваги до суспільства, внаслідок чого ОСОБА_4 , 21.06.2026 року в вечірню пору доби в м.Славута по провулку Ланок висловлювався нецензурною лайкою в сторону сусідів, кинув камінець в ногу сусіду, спричинивши синець, кинув камінець у вікно будинку та завдав удару палицею дочці ОСОБА_5 (а.с.49);
- протоколу про адміністративне правопорушення серії ВБА №13865 від 24.06.2026 року, відповідно до якого ОСОБА_1 , будучи матір`ю неповнолітнього ОСОБА_2 ухилилася від виконання обов`язків, передбачених п.1 ст.150 Сімейного Кодексу України щодо забезпечення належних умов життя, навчання та виховання неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме не виховала останнього в дусі поваги до суспільства, внаслідок чого ОСОБА_2 висловлювався словами нецензурної лайки в сторону сусідів, кинув слайм (лизун) у волосся неповнолітньої ОСОБА_6 , 2011 року народження, намагався душити (а.с. 66);
- протоколу про адміністративне правопорушення серії ВБА №13865 від 24.06.2026 року, відповідно до якого ОСОБА_1 , будучи матір`ю неповнолітнього ОСОБА_3 , ухилилася від виконання обов`язків, передбачених п.1 ст.150 Сімейного Кодексу України щодо забезпечення належних умов життя, навчання та виховання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме не виховала останнього в дусі поваги до суспільства, внаслідок чого ОСОБА_3 , 21.06.2026 року у вечірній час в АДРЕСА_1 висловлювався словами нецензурної лайки в сторону сусідів, кидав камінці в чужий автомобіль, а також наніс удар палицею по руці ОСОБА_5 (а.с.81);
- листа-звернення директора Славутської гімназії №1 до начальника ВнП №1 ШРУП ГУНП в Хмельницькій області від 18.06.2026 року, з якого вбачається, що адміністрація Славутської гімназії №1 Славутської міської ради повідомляє про неодноразові факти порушення правил поведінки, проявів агресії та можливого неналежного виконання обов`язків щодо виховання неповнолітніх ОСОБА_7 учня 3-Б класу та ОСОБА_8 учня 4-А класу, у зв`язку з чим просить провести перевірку викладених фактів (а.с.5, 30);
- колективної скарги батьків учнів 4-А класу директору Славутської гімназії №1, згідно якої вбачається, що протягом усього періоду навчання у початковій ланці у класі систематично фіксуються такі порушення, вчинені ОСОБА_9 : порушення дисципліни, вживання ненормативної лексики по відношенню до усіх учасників навчального процесу (діти, батьки, вчителі); фізична агресія, зокрема: 04.06.2026 року вчинив сутичку з ОСОБА_10 за зауваження про вживання ненормативної лексики у відповідь отримав удар від ОСОБА_8 2 ножицями у живіт; здійснив пошкодження особистого майна під час сутички з ОСОБА_11 - зірвав ланцюжок з шиї дитини у березні місяці; розпилював у класі невідому речовину, що призвело до неможливості продовження навчального процесу та приступу астми у однокласниці ОСОБА_12 (а.с.6-8,31-33);
- акту обстеження житлово-побутових умов проживання дітей: ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , з якого вбачається, що під час розмови із матір`ю, діти поводили себе невиховано, вживали нецензурну лексику, бігали навколо, намагалися накрутити на них залізні дроти. (а.с.9, 34);
-  пояснювальною запискою класного керівника 4-А класу ОСОБА_13 , згідно якої слідує, що протягом 2025-2026 навчального року в класі неодноразово виникали конфліктні ситуації за участю учня ОСОБА_14 . Упродовж навчального року вона, систематично проводила індивідуальну профілактичну та виховну роботу з учнем ОСОБА_15 , проте конфліктні ситуації за його участю продовжували виникати (а.с.10,35);
- доповідними записками від 06.03.2026 р. та 19.03.2026 року вчителя початкових класів ОСОБА_16 , відповідно до якої ОСОБА_17 неодноразово висловлювався нецензурною лексикою до учнів класу і до неї. (а.с.11, 36). 18 березня 2026 року ОСОБА_17 брав речі із вчительського столу, які йому не належать, на що вона попросила його їх повернути, проте він відповів нецензурними словами. Також, 17 березня 2026 після закінчення уроків ОСОБА_17 після закінчення уроків нишпорив під партами однокласників і знайшов гроші, які матір ОСОБА_7 пообіцяла, що поверне, проте не повернула (а.с.12,37);
- доповідною запискою вчителя англійської мови від 19.03.2026 року про те, що 19 березня 2026 року на 3 уроці (англійська мова) учень 3-Б класу ОСОБА_17 поводився неналежним чином, а саме: заважав учням працювати на уроці, кидався пластиліном, вживав нецензурну лексику до всіх учнів класу, не реагував на зауваження вчителя та однокласників, провокував конфлікти з іншими учнями, а також взяв ножиці зі столу вчителя та дряпав, шкрябав ними парту, за якою сидить. На прохання та зауваження вчителя на перерві прибрати свою парту ОСОБА_17 не реагував, лише вигукнув декілька лайливих слів (а.с.13,38);
- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_18 від 22.06.2026 року, відповідно до яких в березні 2026 року під час конфлікту з її сином ОСОБА_19 . ОСОБА_20 застосував до нього фізичну силу, пошкодив майно дитини, а саме зірвав з шиї золотий ланцюжок. Після цього, мати ОСОБА_21 не вжила щодо сина жодних заходів виховного характеру, не відшкодувала завдану шкоду та не вибачилася перед дитиною (а.с.20);
- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_22 від 22.06.2026 року, відповідно до яких ОСОБА_20 , який навчається в одному класі з її сином, систематично порушує правила поведінки та проявляє агресію щодо однокласників і працівників закладу освіти. Зокрема, 04.06.2026 року у відповідь на зауваження її сина щодо нецензурної лайки ОСОБА_20 завдав йому удару ножицями в ділянку живота, внаслідок чого виникло почервоніння. (а.с.21);
- протоколом прийняття заяви ОСОБА_5 про те, що 20.06.2026 року та 21.06.2026 року неповнолітні діти ОСОБА_1 , вчинили протиправні дії відносно неї та її дочки: кидали камінням та кинули доньці у волосся лизуна (а.с.53);
- письмовими поясненнями ОСОБА_5 від 22.06.2026 року, згідно яких 20.06.2026 року діти ОСОБА_1 - ОСОБА_23 та ОСОБА_24 кидали у її вікно каміння, також кинули камінець в ногу літній жінці. Окрім того, у вечірній час 21.06.2026 року вони знову кидалися на вулиці камінцями, пошкодили автомобіль ОСОБА_25 , а також кинули у волосся її дочки лизуна, який запутався в пасмах. Окрім того, ОСОБА_26 наніс удари палицею їй по руці та пальцях, ОСОБА_23 душив її малолітнього сина (а.с.54, 70, 85);
- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_27 від 22.06.2026 року, відповідно до яких 21.06.2026 року у вечірній час ОСОБА_26 та ОСОБА_28 камінцем в ногу літньої сусідки, та 20.06.2026 року ввечері кидали камінням у вікно цієї особи. 21.06.2026 року ОСОБА_23 кинув "слайм" у волосся доньки ОСОБА_29 , а ОСОБА_30 – камінь в ногу сусідці (а.с.55,71, 86);
- письмовими поясненнями ОСОБА_31 від 22 липня 2026 року, згідно яких діти ОСОБА_1 систематично порушують її з чоловіком спокій, кидаються камінцями, розприскують невідому речовину на вулиці поблизу будинків, ображають її образливими словами. 21.06.2026 року у вечірній час ОСОБА_32 кинув їй в ногу камінець, спричинивши синці, а також ще один камінець кинув у вікно. Інші, ОСОБА_23 та ОСОБА_24 ображали її нецензурною лайкою. Також, 21.06.2026 року ОСОБА_23 вдарив палицею ОСОБА_5 (а.с.57, 73, 88);
- письмовими поясненнями ОСОБА_25 від 22 липня 2026 року про те, що 21.06.2026 орієнтовно о 21 год. неповнолітній ОСОБА_26 пошкодив камінням належний йому автомобіль марки "Тoyota Avensis", д.н.з. НОМЕР_1 (а.с.58,74,89);
- відеозаписи з місця події, на яких зафіксовані обставини протиправних дій вчинених дітьми ОСОБА_1 (а.с.62, 77, 92).
Наведені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.
За результатами апеляційного перегляду провадження апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав її винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.184 ч.1 КУпАП. Отже, доводи ОСОБА_1 про відсутність в її діях складу даного адміністративного правопорушення на увагу не заслуговують.
Посилання ОСОБА_1 на те, що ст. 184 ч.1 КУпАП передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законом обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання саме неповнолітніх дітей, а не - малолітніх, в яких вона є матір`ю, апеляційний суд відхиляє, оскільки положення цієї статті охоплюють невиконання батьками передбачених законом обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей як малолітнього, так і неповнолітнього віку. При цьому, обов`язок батьків щодо належного виховання та забезпечення розвитку дитини виникає з моменту її народження та існує протягом усього періоду неповноліття. Отже, малолітній вік дітей, на що посилається ОСОБА_1 , не виключає можливості притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 184 ч. 1 КУпАП.
Твердження апелянта про те, що суд не визначив об`єктивну сторону даного адміністративного правопорушення, не з`ясував яким саме чином ОСОБА_1 ухилилась від виконання своїх материнських обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей, то апеляційний суд виходить з наступного.
Із постанови суду першої інстанції вбачається, що ОСОБА_1 , будучи матір`ю трьох дітей, не виконувала покладеного на неї законом обов`язку щодо їх належного виховання та формування у них поваги до суспільства, що проявилося у відсутності належного виховного впливу та контролю за їх поведінкою. Наслідком такого неналежного виконання батьківських обов`язків стала систематична протиправна, агресивна та недисциплінована поведінка її дітей як у закладі освіти, так і за місцем проживання, зокрема застосування фізичної сили до інших дітей та осіб, пошкодження чужого майна, вживання нецензурної лексики, порушення дисципліни та перешкоджання освітньому процесу. Отже, об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 184 ч. 1 КУпАП, у цьому випадку полягає у невиконанні ОСОБА_1 як матір`ю покладених на неї законом обов`язків щодо їх належного виховання, що виразилося у неналежному виховному впливі та контролі за поведінкою дітей, незважаючи на неодноразові прояви ними агресивної, недисциплінованої та протиправної поведінки.
Щодо посилань ОСОБА_1 на порушення судом її права на захист, оскільки вона не була присутня в судовому засіданні місцевого суду, у зв`язку з чим не могла особисто надавати докази по справі та подавати клопотання, то апеляційний суд виходить з того, що ОСОБА_1 в повній мірі скористалася своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП. Будучі повідомленою про час та місце розгляду апеляційної скарги належним чином до суду не з`явилася, поважних причин для відкладення судового засідання не навела. Суд вважає, що ОСОБА_1 не була позбавлена можливості висловити свої доводи щодо обставин провадження, скористалася своїм правом на оскарження постанови суду в апеляційному порядку, а тому у суду відсутні підстави вважати, що було порушено її право на захист.
Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що вина ОСОБА_1 доведена належними доказами по справі, а тому суд правильно встановив наявність у її діях складу адміністративного правопорушення. 
Протоколи про адміністративні правопорушення складені в силу ст.255 КУпАП уповноваженою на те особою, відповідають вимогам ст. 256 КУпАП, щодо місця, часу вчинення та суті адміністративного правопорушення. Порушень вимог ст.256 КУпАП в редакції, що була чинною на час складання протоколів про адміністративні правопорушення, не встановлено. А відомостей, які піддавали б сумніву достовірність зазначених у протоколах даних про обставини вчинення правопорушень, у справі немає.
Даних про те, що в справі неправильно застосовано норми матеріального права чи допущено порушення норм процесуального права при дослідженні місцевим судом доказів, перевіркою матеріалів справи не встановлено.
Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ст.184 ч.1 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн., відповідає положенням ст.ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є адекватним скоєному і відповідає відомостям характеризуючим особу правопорушника.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що постанова суду є законною та обґрунтованою, та підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 28 липня 2026 рокущодо  ОСОБА_1  – залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: