ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

15 вересня 2026 року | м. Дніпро | справа № 160/14498/25
Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),
суддів: Головко О.В., Семененка Я.В., 
розглянувши в письмовому провадженні в м. Дніпрі адміністративну справу за апеляційною скаргою Волинської митниці на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2025 року (суддя Сліпець Н.Є.) в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Альбакор» до Волинської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товару та картки відмови в прийнятті митної декларації, - 
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛЬБАКОР» звернулось до суду із адміністративним позовом до Волинської митниці, в якому позивач просить:
визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA205050/2024/000357/1 від 24.12.2024 Волинської митниці;
визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205050/2024/001314 від 24.12.2024 Волинської митниці.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10.04.2017 між ТОВ «АЛЬБАКОР» та компанією «Longkou East Food Storagt Coю, Ltd») (Китай) укладено зовнішньоекономічний контракт №101А/2017L на поставку продукції - замороженої чи охолодженої риби різних видів та морекродуктів, за умовами якого продавець зобов`язується поставити товар, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити його на умовах, визначених у цьому контракті. Згідно із п.5.1 контракту №101A/2017L від 10.04.2017, ціни на товари визначаються у доларах США (USD) або в Євро і зазначаються в інвойсах на кожну партію товару. На підставі вказаного контракту та Специфікацій вищевказаний товар було ввезено на митну територію України. З метою митного оформлення товару, позивач 23.12.2024 подав відповідачу електронну митну декларацію №24UA205050046036U1, разом з усіма документами, які підтверджують митну вартість товару, що підтверджується відповідними відомостями у графі 44 декларації. Проте, відповідачем прийнято оспорюване рішення №UA205050/2024/000357/1 від 24.12.2024 з посиланням на невідповідність поданих документів вимогам ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205050/2024/001314 від 24.12.2024, які є протиправними та підлягають скасуванню. 
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2025 року адміністративний позов задоволено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Скаржник наводить обставини, які покладені в основу рішення про коригування митної вартості товарів, зазначає, що як і в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості, так і у відзиві на позовну заяву митним органом зазначалося, що під час перевірки документів, поданих для підтвердження заявленої митної вартості товару, встановлено, що митна вартість товару, який ввозиться на митну територію України, не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом та містять розбіжності, а саме: одними із основних документів, що підтверджують митну вартість товарів, є банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, та, якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (пункти 4, 6, 8 частини другої статті 53 Митного кодексу України). В інвойсі від 13.10.2024 № LK2408165-1 (далі- Інвойс) передбачені наступні умови оплати за товар: 20% передплати перед відвантаженням партії товару, що визначається інвойсом та 80% передплати перед прибуттям контейнера в порт призначення. Для підтвердження здійснення передоплати за оцінювані товари декларантом надано копії платіжних інструкцій в іноземній валюті від 23.08.2024 №2382454, від 11.12.2024 №11122472. В Інвойсі вказано, що оплата за товари здійснюється на підставі проформи №LK2408165 від 21.08.2024, яку декларантом не було надано разом з МД.
Відповідно до вимог статті 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.
Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛЬБАКОР» зареєстроване як юридична особа 20.11.2023 за кодом ЄДРПОУ 37129163, що підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Основним видом економічної діяльності за кодом КВЕД 46.39 - є неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами. 
Так, 10.04.2017 між ТОВ «АЛЬБАКОР» (покупець) та компанією «Longkou East Food Storagt Coю, Ltd» (продавець) (Китай) укладено зовнішньоекономічний контракт №101А/2017L на поставку продукції, за умовами якого продавець зобов`язується поставити товар – заморожену чи охолоджену рибу різних видів та морекродукти, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити його на умовах, визначених у цьому контракті.
Згідно із п.5.1 контракту №101A/2017L від 10.04.2017, ціни на товари визначаються у доларах США (USD) або в Євро і зазначаються в інвойсах на кожну партію товару. 
Відповідно п. 5.8 інші умови оплати зазначаються в інвойсі на відповідну партію товару. 
Згідно інвойсу від 13.10.2024 №LK2408165-1 вартість товару становить – 132 775,00 USD. 
З метою митного оформлення ввезеного товару ТОВ «АЛЬБАКОР» 23.12.2024 подано до митного оформлення електронну митну декларацію №24UA205050046036U1, відповідно до якої до ввезення задекларовано наступний товар:
- товар №1 - заморожений салат із маринованих водоростей Вакаме (Undaria Pinnatifida), склад: морські водорості (Undaria Pinnatifida) 82,50%, вода, цукор, сіль, насіння кунжуту, агар-агар; 
- товар №2 - морожене смажене філе вугра (Anguilla ostrata) в соусі унагі кабаякі, склад: вугор філе 60%, соєвий соус (вода, соєві боби, пшениця, сіль); 
- товар №3 - салат із маринованих дітей восьминогів (Octopus Vulgaris) заморожений в соусі 20% унагі кабаякі, склад: восьминіг74,86%, кукурудзяний сироп з високим вмістом фруктози, цукор; 
- товар №4 - морожені сирі цілі очищені діти восьми ногу (Octopus Ocellatus), глазуровані (30 % глазурі). 40-60 шт/кг. Дата виробництва (заморожування) 09. 2024 року.
Митна вартість товарів, заявленого до митного оформлення, була визначена декларантом за методом 1, тобто за ціною договору (контракту) щодо товару, який імпортується, а саме вартість товару становила 3 308 631,05 грн, а саме: 944 212,95 грн за товар №1, тобто 85,84 грн або 2,05 доларів США за 1 кг; 469 546,15 грн. за товар №2, тобто 469,55 грн або 11,21 доларів США за 1 кг; 803 539,37 грн за товар №3, тобто 401,77 грн або 9,59 доларів США за 1 кг; 1 091 332,58 грн за товар №4, тобто 198,42 грн або 4,74 доларів США за 1 кг, яка включає вартість товару згідно рахунків – 3 148 035,82 грн (75 175,00 євро х 41,8761 курс), вартість вантажно-розвантажувальних робіт – 92495,23 грн ((1281,77євро + 844 євро) х 43,5114 курс), та витрат на транспортування товарів до місця ввезення на митну територію України – 68 100,00 грн. 
Для митного оформлення позивачем були подані документи, встановлені ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, а саме: зовнішньоекономічний договір (контракт) №101А/2017L від 10.04.2017 з додатковими угодами від 13.03.2024, 01.08.2024, 10.08.2024, 26.11.2024, Сертифікати якості №100562401 від 11.12.2024, №105624011 від 11.12.2024, №10562401 від 11.12.2024, інвойс від 13.10.2024 №LK2408165-1, CMR від 18.12.2024, Сертифікати про походження товару С241694185920052 від 26.11.2024, С240796742261182 від 28.11.2024, С240064162450163 від 27.11.2024, лист №25-15 від 20.12.2024, інвойси UAB “VPA LOGISTICS” №VPO21223 від 20.12.2024, UAB “VPA LOGISTICS” № VPO21216 від 20.12.2024, Специфікація №1 від 10.12.2024 до Інвойсу №LK2408165-1, рахунок на оплату №1562 від 19.12.2024, довідка про транспортні витрати №19/12-01 від 19.12.2024, договір про міжнародні перевезення №01/18МП від 05.01.2018, заявка про перевезення від 17.12.2024, платіжна інструкція в іноземній валюті №2382454 від 23.08.2024, платіжна інструкція в іноземній валюті №11122472 від 11.12.2024.
За результатом опрацювання всіх поданих декларантом документів Волинською митницею встановлено, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом та містять розбіжності, а саме:
1) в інвойсі від 13.10.2024 №LK2408165-1 передбачені наступні умови оплати за товар: 20% передплати перед відвантаженням партії товару, що визначається інвойсом та 80% передплати перед прибуттям контейнера в порт призначення. 
Для підтвердження здійснення передоплати за оцінювані товари декларантом надано копії платіжних інструкцій в іноземній валюті від 23.08.2024 №2382454, від 11.12.2024 №11122472. 
В інвойсі вказано, що оплата за товари здійснюється на підставі проформи №LK2408165 від 21.08.2024, яку декларантом не було надано разом з МД.
2) декларантом для підтвердження витрат на транспортування оцінюваних товарів надано договір про міжнародні перевезення від 05.01.2018 №01/18 МП, рахунок на оплату від 19.12.2024 №1562, довідку про транспортні витрати від 19.12.2024 №19/12-01, заявку на перевезення від 17.12.2024 б/н.
Пунктом 2.2 договору про міжнародні перевезення від 05.01.2018 №01/18МП визначено, що разова заявка на виконання кожного окремого перевезення повинна подаватися не менше ніж за 48 годин до початку навантаження. 
При цьому, завантаження товару відбулося 18.12.2024 (згідно графи 4 CMR від 18.12.2024 б/н), а заявка на перевезення б/н датована 17.12.2024. 
3) декларантом не надано жодних відомостей щодо вартості навантаження товарів на транспортний засіб зі складу в Клайпеді. 
4) в наданих рахунках від відправника товару UAB «VPA LOGISTICS», що містять інформацію щодо витрат за обробку оцінюваних товарів, відсутня така складова, як витрати на завантаження товарів, що свідчить про те, що до митної вартості не включено всі її невід`ємні складові.
На підставі ч. 3 статті 53 Митного кодексу України Волинською митницею 23.12.2024 повідомлено декларанта про необхідність подання протягом 10 календарних днів додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості, а саме:
документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 
банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваних товарів;
за наявності – інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товарів та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезених товарів;
транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (в тому числі - коносамент);
страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування;
договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з контрактом про поставку товарів, митна вартість якого визначається;
виписку з бухгалтерської документації;
каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товарів;
копію митної декларації країни відправлення;
висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.
Листом від 24.12.2024 ТОВ «АЛЬБАКОР» надало пояснення щодо зауважень, які виникли у відповідача до поданих документів, а також: коносамент від 17.10.2024 №QGD1264794, проформу від 21.08.2024 №LK2408165, страховий поліс від 16.10.2024 №AQID71024224QAA30U9X, копію митної декларації країни відправлення від 18.12.2024 №24LTLU90001FCA03A7.
За результатом проведеної митної оцінки митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товару №UA205050/2024/000357/1 від 24.12.2024, згідно з яким митним органом відкоригована задекларована митна вартість товарів із застосуванням резервного методу за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів.
У зв`язку з прийняттям митницею рішення про коригування митної вартості товару, позивачу було відмовлено в митному оформленні та видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205050/2024/001314 від 24.12.2024.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
За приписами ч.1 ст.49 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
У відповідності до вимог ч.1 ст.52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом УІІ цього Кодексу та цією главою.
Частина 2 ст.53 Митного кодексу України визначає, що документами, які підтверджують митну вартість товарів є: 1)декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено,- банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності – інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Згідно до ч.3 ст.53 Митного кодексу України передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
У відповідності до вимог ч.5 ст.53 наведеного Митного Кодексу України встановлено, що забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені у цій статті.
Згідно до ч.1 ст.57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
У відповідності до вимог ч.3, ч.4 ст.57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
У разі, якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості – ч.1 ст.54 Митного кодексу України.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу – ч.3 ст.54 Митного кодексу України.
Згідно до п.2, п.3 ч.4 ст.54 наведеного Кодексу, орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний, а саме: 
- надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана;
- надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування.
При цьому, у відповідності до вимог ч.7 ст.54 Митного кодексу України у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.
У відповідності до положень ч.1, ч.2 ст.256 Митного кодексу України відмова у митному оформленні – це письмове вмотивоване рішення органу доходів і зборів про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом. У рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення.
Таким чином, тлумачення вищенаведених норм у їх системному зв`язку між собою та з положеннями п.2 ч.4 ст.54, ст. 256 Митного кодексу України дозволяє дійти висновку, що повідомлення про надання додаткових документів, які надсилаються на адресу декларанта, а в подальшому – і рішення про коригування митної вартості повинні містити причини (сумніви) неможливості визначення заявленої митної вартості, а надання зазначених у них документів повинно усувати такі причини, при цьому, відмова у митному оформленні повинна бути аргументованою невиконанням вимог, що пов`язані саме з тими причинами, у зв`язку з якими органом доходів і зборів були витребувані додаткові документи.
Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товару.
Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
При цьому, митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
Вищенаведений правовий висновок суду узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у його постановах від 09.04.2019 у справі №826/10733/15, від 24.04.2019 у справі №810/2878/16, від 05.03.2021 у справі №823/1461/17, від 18.03.2021 у справі №820/3736/16, від 19.03.2021 у справі №820/5525/16, яка є обов`язковою до застосування судом першої інстанції згідно до вимог ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України.
Так, відповідачем, в оспорюваних рішеннях, було повідомлено позивача про те, що у поданих до митного оформлення документах було виявлено відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, а саме: в інвойсі від 13.10.2024 №LK2408165-1 передбачені наступні умови оплати за товар: 20% передплати перед відвантаженням партії товару, що визначається інвойсом та 80% передплати перед прибуттям контейнера в порт призначення. Для підтвердження здійснення передоплати за оцінювані товари декларантом надано копії платіжних інструкцій в іноземній валюті від 23.08.2024 №2382454, від 11.12.2024 №11122472. В інвойсі вказано, що оплата за товари здійснюється на підставі проформи №LK2408165 від 21.08.2024, яку декларантом не було надано разом з МД. Декларантом для підтвердження витрат на транспортування оцінюваних товарів надано договір про міжнародні перевезення від 05.01.2018 №01/18 МП, рахунок на оплату від 19.12.2024 №1562, довідку про транспортні витрати від 19.12.2024 №19/12-01, заявку на перевезення від 17.12.2024 б/н. Пунктом 2.2 договору про міжнародні перевезення від 05.01.2018 №01/18МП визначено, що разова заявка на виконання кожного окремого перевезення повинна подаватися не менше ніж за 48 годин до початку навантаження. При цьому, завантаження товару відбулося 18.12.2024 (згідно графи 4 CMR від 18.12.2024 б/н), а заявка на перевезення б/н датована 17.12.2024. Декларантом не надано жодних відомостей щодо вартості навантаження товарів на транспортний засіб зі складу в Клайпеді. В наданих рахунках від відправника товару UAB «VPA LOGISTICS», що містять інформацію щодо витрат за обробку оцінюваних товарів, відсутня така складова, як витрати на завантаження товарів, що свідчить про те, що до митної вартості не включено всі її невід`ємні складові.
Дослідивши обґрунтування митним органом спірного рішення про коригування митної вартості товарів, колегія суддів зазначає наступне.
Так, Товариством, для митного оформлення позивачем були подані документи, встановлені ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, а саме: зовнішньоекономічний договір (контракт) №101А/2017L від 10.04.2017 з додатковими угодами від 13.03.2024, 01.08.2024, 10.08.2024, 26.11.2024, Сертифікати якості №100562401 від 11.12.2024, №105624011 від 11.12.2024, №10562401 від 11.12.2024, інвойс від 13.10.2024 №LK2408165-1, CMR від 18.12.2024, Сертифікати про походження товару С241694185920052 від 26.11.2024, С240796742261182 від 28.11.2024, С240064162450163 від 27.11.2024, лист №25-15 від 20.12.2024, інвойси UAB «VPA LOGISTICS» №VPO21223 від 20.12.2024, UAB «VPA LOGISTICS» № VPO21216 від 20.12.2024, Специфікація №1 від 10.12.2024 до Інвойсу №LK2408165-1, рахунок на оплату №1562 від 19.12.2024, довідка про транспортні витрати №19/12-01 від 19.12.2024, договір про міжнародні перевезення №01/18МП від 05.01.2018, заявка про перевезення від 17.12.2024, платіжна інструкція в іноземній валюті №2382454 від 23.08.2024, платіжна інструкція в іноземній валюті №11122472 від 11.12.2024.
Відповідно до висновку викладеного в постанові Верховного Суду від 31 травня 2019 року у справі № 804/16553/14 якщо законом не визначено доказ (докази), виключно яким (-ми) повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів, а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів.
Отже, колегія суддів зазначає, що позивачем підтверджено належними та допустимими доказами вартість послуг транспортування товару, яку позивачем включено під час визначення митної вартості товару. Таким чином, аргументи скаржника щодо документів позивача стосовно витрат на транспортування товару апеляційний суд відхиляє.
Колегія суддів звертає увагу, що у постанові від 17 квітня 2018 року у справі №815/329/17, Верховний Суд наголосив, що фактична оплата за поставлений товар, як і спосіб здійснення такої оплати (готівковий, безготівковий), так і часові рамки оплати (передоплата, післяплата, відстрочка) не впливають на ціну (розмір оплати) товару, що передбачена контрактом.
Аналогічний висновок вказано Верховним Судом у постанові від 19 листопада 2024 року у справі № 420/23588/23.
Разом з тим, Верховним Судом у постанові від 19 листопада 2024 року у справі №420/23588/23 зауважено, що у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. В свою чергу, умови термінів оплати безпосередньо ціни товару не стосуються.
Хибними є доводи митного органу стосовно того, що декларантом не надано жодних відомостей щодо вартості навантаження товарів на транспортний засіб зі складу в Клайпеді, оскільки як правильно дослідив суд першої інстанції, згідно поданих інвойсів VPO21223, VPO212216 UAB «VPA LOGISTICS» вартість вантажно-розвантажувальних робіт складає 2125,77 євро (1281,77+844 (євро)), тобто 92495,23 грн., до інвойсу VPO21223 UAB «VPA LOGISTICS» позивачем надано лист №25-15 від 20.12.2024 з розрахунком вартості вантажно-розвантажувальних робіт, сума якого склала 1281,77 євро. 
Колегія суддів зазначає, що зі змісту оспорюваного рішення про коригування митної вартості товарів встановлено, що воно не містить будь-яких конкретних обставин, які викликали відповідні сумніви саме у числових значеннях складових митної вартості ввезених товарів, у них не наведено причин неможливості визначення митної вартості імпортованих товарів на підставі поданих декларантом документів, не наведено обґрунтування, які саме відомості у наданих документах містять розбіжності, які не дозволяють підтвердити числові значення складових митної вартості імпортованого товару.
В той же час, зі змісту проаналізованих судом доданих до митної декларації документів, які були подані для підтвердження визначення декларантом митної вартості ввезеного товару, вбачається, що вони не містили жодних розбіжностей у числових значеннях складової митної вартості товарів, що підтверджується змістом наявних у справі копій відповідних документів.
Оскільки під час митного оформлення митницею не було висловлено жодних обґрунтованих сумнівів щодо розбіжностей у числових значеннях складових митної вартості товарів у вищенаведених поданих декларантом документах щодо ціни товару, про що свідчить аналіз змісту повідомлення від митниці та оспорюваного рішення про коригування митної вартості товарів, а тому слід дійти висновку, що наведені документи не містили розбіжностей саме у числових значеннях складових митної вартості товарів.
Отже, у зв`язку з тим, що митний орган не навів жодних обґрунтованих сумнівів щодо неможливості визначення митної вартості товару за поданими декларантом документами, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не мав правових підстав для витребування додаткових документів у декларанта.
За викладених обставин та з урахуванням аналізу змісту наведених документів та норм митного законодавства, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що оспорювані картка відмови та рішення про коригування митної вартості ввезеного товару від 24.12.2024 є протиправними, так як наведені оспорювані рішення суб`єкта владних повноважень не містять обґрунтованих сумнівів того, що надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх (повних) відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів; оспорюване рішення не містить причин неможливості визначення заявленої митної вартості за ціною договору, у ньому також не наведені вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, що передбачено положеннями ч.1, ч.2 ст.256 Митного кодексу України.
Доводи апеляційної скарги наведеного не спростовують та не узгоджуються із правовим регулюванням спірних правовідносин, позицію щодо чого неодноразово висловлював Верховний Суд, зокрема й у постановах, згаданих вище.
Фактично доводи апеляційної скарги зводяться виключно до непогодження з оцінкою обставин справи, при цьому порушень норм процесуального права, які б вплинули або змінили цю оцінку, відповідачами не зазначено. Відповідачем наводяться доводи, аналогічні тим, які містяться у відзиві на позовну заву та були предметом розгляду судом першої інстанції інстанцій та спростовані ним.
На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та надано їм належну юридичну оцінку, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.
Керуючись статтями 241-245, 250, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Волинської митниці залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова 

суддя О.В. Головко 

суддя Я.В. Семененко