Справа № 201/10532/25
Провадження № 2/201/4783/2025

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2026 року     м. Дніпро
Соборний районний суд міста Дніпра в складі:
головуючого - судді Куць О.О.,
за участю секретаря судового засідання - Рясної А.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення суми майнового відшкодування,
ВСТАНОВИВ:
Моторне (транспортне) страховоге бюро України (надалі - МТСБУ) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми майнового відшкодування. 
Позовна заява мотивована тим, що 20.11.2024 року близько 03:15 год. ОСОБА_1 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за кермом автомобіля «Opel Omega», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався по вул. Київській в с. Святопетрівське Бучанського району Київської області, та на заокругленні дороги праворуч продовжив рух прямо, виїхав за межі проїзної частини на ґрунтове узбіччя, де зіткнувся керованим ним автомобілем з бетонною опорою рекламного щита з подальшим перекиданням транспортного засобу. 
У результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «Opel Omega», державний номерний знак НОМЕР_1 - ОСОБА_2 отримав несумісні з життям тілесні ушкодження: поєднану травму грудини, живота та правої гомілки, від яких загинув на місці (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 ). 
Вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 лютого 2025 року у справі № 369/2022/25 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, та призначено йому покарання - 5 (п`ять) років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років. 
03 грудня 2024 року ОСОБА_3 (батько загиблого) звернувся до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування. 
Розрахунок на виплату страхового відшкодування було здійснено на підставі наказу №3.1/3732 від 10.02.2025 року та довідки №1 від 05.02.2025 року.
Позивач відшкодував грошові у розмірі 288 000 (двісті вісімдесят вісім тисяч) гривень 00 коп., що підтверджується платіжною інструкцією № 3615 від 14 лютого 2025 року. 
Загальний розмір страхового відшкодування становить 288 000 грн.
На момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 
Посилаючись на норми ст. 1191 ЦК України та ст. 38.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на користь МТСБУ суму сплаченого майнового відшкодування в розмірі 288 000 грн. та сплачений судовий збір - 4320 грн. (а.с. 2-8).
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 26 серпня 2025 року указана позовна заява передана для розгляду судді Куць О.О. (а.с.28-29).
Ухвалою судді від 28 серпня 2025 року позовну заяву залишено без руху (а.с. 31).
Ухвалою судді від 05 вересня 2025 року відкрито провадження у даній цивільній справі та призначено її до судового розгляду (а.с.41).
21 квітня 2026 року представник відповідача - адвокат Шеховцова О.І. направила до суду відзив на позовну заяву, в якому посилалась на те, що позивач не надав обґрунтування суми у розмірі 288000 грн., про стягнення якої МТСБУ ставить питання у поданій позовній заяві, не вказав, чим саме обґрунтований такий розрахунок, які виплати входять до нього. З огляду на це позовні вимоги є недоведеними, а тому просила відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.
У відповіді на відзив представник МТСБУ - Сечко С.В. вказував, що МТСБУ здійснило регламентну виплату за рахунок фонду захисту потерпілих в розмірі 288000 грн. в силу вимог пункту 27.2 статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (8000 грн. Х 36), а відтак посилання сторони відповідача на недоведеність вказаної суми є безпідставними. 
У судовому засіданні у режимі ВКЗ представник позивача просив задовольнити позовну заяву у повному обсязі.
Представник відповідача до ВКЗ не приєднувалась.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про необхідність задоволення позову, з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст.ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.
На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч.1. ст.4 ЦПК України).
Судом встановлено, що 20.11.2024 року близько 03.15 молодший сержант ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння за кермом автомобіля «Opel Omega», р/н НОМЕР_3 , рухався по вул. Київській в с. Святопетрівське Бучанського району Київської області, чим порушив пп. «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (далі - ПДР України), яким водієві забороняється керувати транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, які знижують увагу та швидкість реакції, перевищив дозволену в населеному пункті швидкість, чим порушив п. 12.1, пп. «б» п. 12.9 ПДР, проявив злочинну недбалість, на заокругленні дороги праворуч продовжив рух прямо, виїхав за межі проїзної частини на ґрунтове узбіччя, де зіткнувся керованим ним автомобілем з бетонною опорою рекламного щита з подальшим перекиданням транспортного засобу.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «Opel Omega», р/н НОМЕР_3 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримав несумісні з життям тілесні ушкодження: поєднану травму грудини, живота та правої гомілки, від яких загинув на місці.
Грубе порушення ОСОБА_1 вимог п. 1.5, пп. «б», «д» п. 2.3, пп «а» п. 2.9, п. 121, пп. «б» п. 12.9 ПДР перебувало в прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків - смерті ОСОБА_2 .
Вказані обставини встановлені вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10.02.2025 року, який набрав законної сили.
Згідно ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Вказаним вироком від 10.02.2025 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, та призначено йому покарання - 5 (п`ять) років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років (а.с.11-14).
На час скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність володільця автомобіля «Opel Omega», р/н НОМЕР_3 , яким керував відповідач, не була застрахована у встановленому Законом порядку, поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності відсутній (а.с.15).
Згідно свідоцтва про народження загиблого внаслідок ДТП ОСОБА_2 його батьком є ОСОБА_3 (а.с.17).
03 грудня 2024 року ОСОБА_3 (батько загиблого) звернувся до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с.22-23). 
Розрахунок на виплату страхового відшкодування було здійснено на підставі наказу №3.1/3732 від 10.02.2025 року та довідки №1 від 05.02.2025 року (а.с.25, 26).
Згідно ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров`ю та майну третіх осіб під час ДТП.
Згідно ч.ч.1-3 ст. 1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті.
Шкода відшкодовується, зокрема, 1) дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років); 2) чоловікові, дружині, батькам (усиновлювачам), які досягли пенсійного віку, встановленого законом, - довічно; 3) особам з інвалідністю - на строк їх інвалідності; 4) одному з батьків (усиновлювачів) або другому з подружжя чи іншому членові сім`ї незалежно від віку і працездатності, якщо вони не працюють і здійснюють догляд за: дітьми, братами, сестрами, внуками померлого, - до досягнення ними чотирнадцяти років; 5) іншим непрацездатним особам, які були на утриманні потерпілого, - протягом п`яти років після його смерті.
Особам, які втратили годувальника, шкода відшкодовується в повному обсязі без урахування пенсії, призначеної їм внаслідок втрати годувальника, та інших доходів.
Згідно пункту 27.2 статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. 
Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. 
Відповідно до статті 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» з 01.04.2024 розмір мінімальна заробітна плата у місячному розмірі становить 8000 грн, у погодинному розмірі - 48 гривень. 
З урахуванням зазначених вимог Закону МТСБУ здійснило батькові загиблого - ОСОБА_3 регламентну виплату за рахунок фонду захисту потерпілих в розмірі 288000 грн (8000 грн. х 36), що підтверджується платіжною інструкцією № 3615 від 14 лютого 2025 року (а.с. 27).
Наведене спростовує аргументи сторони відповідача щодо необґрунтованості суми у розмірі 288000 грн., про стягнення якої ставить питання МТСБУ у поданій позовній заяві, оскільки виплата грошових коштів у вказаному розмірі передбачена вищевказаними нормами Закону.
Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.
Відповідно до п. 1 ст. 38 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду.
Таким чином, оскільки вина ОСОБА_1 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди встановлена вироком суду, який набрав законної сили, відповідач не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума у розмірі 288000 грн.
Отже позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Згідно з ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Згідно з частинами першою та другою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов?язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачений судовий збір у розмірі 4320 грн., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача (а.с. 1).
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 78, 81, 141, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд, 
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення суми майнового відшкодування - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (ЄДРПОУ 21647131) суму сплаченого майнового відшкодування в розмірі 288 000 (двісті вісімдесят вісім тисяч) гривень 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (ЄДРПОУ 21647131) судовий збір в розмірі 4320 (чотири тисячі триста двадцять) грн. 00 коп 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Дніпровського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя    О.О.Куць