Номер провадження: 33/813/78/26
Номер справи місцевого суду: 521/22134/23 
Головуючий у першій інстанції Непорада О. М. 
Доповідач Кравець Ю. І.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.06.2026 року м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі головуючого судді Кравця Ю.І, при секретарях судового засідання – Гасановій Л.Я.к., Губарі Д.В., за участю представників митного органу Ревенко Т.А., Берназ В.П., представника Кузука Д. – захисників Вєлєва І.І., Винокура В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника  ОСОБА_1 – адвоката Вєлєва І.І. на постанову Хаджибейського районного суду м. Одеси від 28.08.2025 рокувідносно:
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого ФОП, місце проживання – АДРЕСА_1 , закордонний паспорт НОМЕР_1 від 17.03.2017 виданий 5116
- у справі про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 484 МК України,
установив
Постановою суду 1-ої інстанції ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 484 МК України та на нього накладено стягнення у виді конфіскації товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил.
Предмети, вилучені згідно протоколу про порушення митних правил №735/50000/23, а саме: цигарки з (тютюну) «RITM» у кількості 36 блоків (360 пачок) без належного маркування на українській мові - вирішено конфіскувати в дохід держави Україна.
На підставі п.5 ч.2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.
Відповідно до постанови суду, з протоколу про порушення митних правил вбачається, що 20.04.2023 року о 20 годині 00 хв. в зону митного контролю, міжнародного автомобільного пункту пропуску «Серпневе 1 - Басараб`яска» відділу митного оформлення № 2 митного поста «Білгород-Дністровський» Одеської митниці, в напрямку виїзд з Україну до Молдови, по смузі руху «зелений коридор» в`їхав автомобіль, марки «INFINITI» реєстраційний номер НОМЕР_2 , він-код НОМЕР_3 , країна реєстрації Україна, під керуванням громадянина України ОСОБА_3 , в якості водія.
Під час усного опитування та митного контролю автомобіля було виявлено, що він переміщує у автомобілі цигарки з тютюну для куріння.
На підставі отриманої інформації щодо можливого незаконного переміщення підакцизних товарів було прийнято рішення на проведення поглибленого огляду вищевказаного транспортного засобу.
За результатом огляду, транспортного засобу, у багажному відділенні в поліетиленовому пакеті громадянина ОСОБА_3 було виявлено без ознак приховування від митного контролю 36 блоків (360) пачок цигарок для куріння марки «RITM» іноземного виробництва, з акцизною маркою республіка Молдова, без належного маркування на українській мові та без будь-яких товаросупровідних документів.
Згідно з ст. 226.11, 228.2 та 228.3 Податкового кодексу України вивезення, зберігання та транспортування не маркованих в установленому порядку тютюнових виробів забороняється, і виявлений вантаж підлягає вилученню.
Відповідно до ст. 226.2 Податкового кодексу України, наявність наклеєної в установленому порядку марки акцизного податку встановленого зразка на пачці (упаковці) тютюнового виробу є однією з умов для вивезення за митну територію України таких товарів.
Враховуючи те, що виявлені цигарки тютюнові вироблені поза межами України, акцизної марки РЕСПУБЛІКА МОЛДОВА, тому вони були ввезені на митну територію України з порушеннями вимог чинного законодавства.
Зазначені дії, на думку митного органу, мають ознаки порушення (порушень) митних правил, передбаченого статтею 484 МК України.
В апеляційній скарзі представника  ОСОБА_1 – адвокат Вєлєв І.І. вважає, що постанова суду винесена із порушенням норм процесуального права та всупереч вимогам ст.245 КУпАП.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що:
- суд першої інстанції не прийняв до уваги заперечення, які подані та викладені захисниками під час судового засідання, в рішенні суду першої інстанції не відображено навіть короткого змісту доводів сторони апелянта, а також не зазначено, чи були надані заперечення враховані судом при ухваленні рішення, чи були вони відхилені та з яких підстав;
- ОСОБА_2 не брав участі у будь-яких адміністративних процедурах, пов`язаних складанням відносно нього або інших осіб будь-яких протоколів про адміністративні або будь- які інші правопорушення, не брав участі у розгляді справи, оскільки ніякого розгляду справи не відбувалося. Жодна посадова або службова особа Одеської митниці або будь-якого іншого контролюючого органу у подальшому не зв`язувалася з ОСОБА_2 з приводу начебто вчиненого правопорушення,
- протокол відносно ОСОБА_2 складений із численними порушеннями, а тому не може бути підставою для його притягнення до відповідальності;
- матеріали справи фактично не містять будь-яких доказів на підтвердження події правопорушення та обставин, на які посилається Одеська митниця, окрім протоколу, який не може бути допустимим доказ справі;
- у матеріалах справи відсутній протокол про тимчасове вилучення товарів (цигарок);
- в даній справі не проводилась експертиза по визначенню митної вартості незадекларованих товарів;
На підставі викладеного, захисник просить постанову суду відносно ОСОБА_2 скасувати та прийняти нову постанову, якою провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Крім того, в апеляційній скарзі представника міститься вимога про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови місцевого суду, яке обґрунтовує тим, що після надання пояснень по справі, судове засідання було закінчено, резолютивна частина не оголошувалась, а повний текст постанови стороною захисту отримано лише 09.10.2025 року.
Просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Хаджибейського районного суду від 28.08.2025 року.
Клопотання представника  ОСОБА_1 – адвоката Вєлєва І.І. про поновлення процесуального строку на оскарження постанови суду визнано вмотивованим та було задоволено в судовому засіданні та продовжений судовий розгляд.
В судове засідання апеляційного суду  ОСОБА_2 не з`явився, був представлений захисником Вєлєвим І.І., який просив проводити апеляційний розгляд за відсутності особи яка притягується до адміністративної відповідальності. 
В судовому засіданні апеляційного суду представник  ОСОБА_2 – адвокат Вєлєв І.І. вимоги апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити, натомість, представники Одеської митниці Ревенко Т.А., Берназ В.П.заперечували проти апеляційної скарги.
Вислухавши думку учасників справи, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновків про таке.
Мотиви суду апеляційної інстанції
Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Завданнями провадження у справах про порушення митних правил, як це передбачено ст. 486 МК України, є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотримання вимог закону.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.98, п. 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги у співвідношенні із матеріалами справи щодо відсутності в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апеляційним судом встановлено наступне.
З протоколу №735/50000/23 від 20.04.2023 року про порушення митних правил вбачається, що 20.04.2023 року о 20 годині в зону митного контролю, міжнародного автомобільного пункту пропуску «Серпневе 1 - Басараб`яска» відділу митного оформлення № 2 митного поста «Білгород-Дністровський» Одеської митниці, в напрямку виїзд з України до Молдови, по смузі руху «зелений коридор» в`їхав автомобіль марки «INFINITI» реєстраційний номер НОМЕР_4 , він-код НОМЕР_3 , країна реєстрації Україна, під керуванням громадянина України ОСОБА_3 , в якості водія. 
Під час усного опитування та митного контролю, автомобіля було виявлено, що він переміщує у автомобілі цигарки з тютюну для куріння. На підставі отриманої інформації щодо можливого незаконного переміщення підакцизних товарів було прийнято рішення на проведення поглибленого огляду вищевказаного транспортного засобу. За результатом огляду, транспортного засобу, у багажному відділенні в поліетиленовому пакеті громадянина ОСОБА_3 було виявлено без ознак приховування від митного контролю 36 блоків (360) пачок цигарок для куріння марки «RITM» іноземного виробництва, з акцизною маркою РЕСПУБЛІКА МОЛДОВА, без належного маркування на українській мові та без будь-яких товаросупровідних документів. 
Згідно ст. 226.11, 228.2 та 228.3 Податкового кодексу України вивезення, зберігання та транспортування не маркованих в установленому порядку тютюнових виробів забороняється, і виявлений вантаж підлягає вилученню. Відповідно до ст. 226.2 Податкового кодексу України, наявність наклеєної в установленому порядку марки акцизного податку встановленого зразка на пачці (упаковці) тютюнового виробу є однією з умов для вивезення за митну територію України таких товарів Враховуючи те, що виявлені цигарки тютюнові, вироблені поза межами України, акцизної марки РЕСПУБЛІКА МОЛДОВА, тому, на переконання митного органу, вони були ввезені на митну територію України з порушенням вимог чинного законодавства. 
Статтею 484 МК України передбачена адміністративна відповідальність за придбання, використання, зберігання чи перевезення товарів, ввезених-вивезених на митну територію України поза митним контролем або з приховуванням від митного контролю.
Як вказує в протоколі митний орган, громадянин України ОСОБА_4 повідомив, що цигарки з тютюну належать йому, купував їх в м. Одеса для власних потреб. Таким чином, даний громадянин придбав та перевозив по митній території України товар тютюнових виробів (цигарки з тютюну) іноземного виробництва з марками іноземного акцизу Республіка Молдова, які раніше були ввезені на митну територію України поза митним контролем або з приховуванням від митного контролю.
Згідно з положеннями ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Відповідно до вимог ст. 489 МК України при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.
Статтею 487 МК України визначено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість й усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
За змістом ч.1 ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
У силу ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.
Згідно зі статтею 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; за наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.
У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до такого протоколу, а також викласти мотиви відмови від його підписання.
Під час складення протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюють її права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.
Водночас, під час апеляційного розгляду встановлені обставини, за якими протокол №735/50000/23 від 20.04.2023 року про порушення митних правил слід визнати недопустимим доказом.
Як встановлено апеляційним судом, та не заперечується учасниками провадження, 20 квітня 2023 року близько 20 години ОСОБА_2 , рухаючись на транспортному засобі, прибув до міжнародного автомобільного пункту пропуску «Серпневе І — Басараб`яска» з метою перетину держави кордону.
У подальшому, отримавши відмову у перетині державного кордону,  ОСОБА_2 покинув територію зазначеного пункту пропуску у той же день, що також підтверджується випискою із бази «АСМО», наданою митним органом до пояснень по справі.
При цьому, матеріали справи не містять об`єктивних даних та доказів, які підтверджують складання в присутності ОСОБА_2 протоколу про порушення митних правил №735/50000/23 від 20.04.2023 року та відмови ОСОБА_2  в його отриманні та підписанні.
Так, апеляційним судом встановлено, що протокол №735/50000/23 складався без присутності особи, яка притягується до відповідальності та відсутні підтвердження вручення їй копії протоколу.
Також, під час складання протоколу будь-які пояснення стосовно обставин справи у особи не відібрані, що порушує її права на справедливий судовий розгляд, а саме ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, відповідно до якої - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Також, у матеріалах справи міститься копія листа від 24.04.2023 року про повідомлення  ОСОБА_2  про складання стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення митницею. Адресою  ОСОБА_2  у вказаному листі зазначено: АДРЕСА_1 . Відправлення саме за даною адресою листа підтверджується також списком №5009 поштових відправлень, наданих митницею апеляційному суду.
При цьому відомості, що  ОСОБА_2  отримав вказаний лист або існують інші обставини не отримання ним цього листа, суду не надано. Будь-яких інших дій щодо належного повідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності про складання стосовно неї протоколу, як-то засобами телефонного зв`язку, на адресу електронної пошти, тощо, суду також не надано.
Натомість, під час апеляційного розгляду, був допитаний в якості свідка понятий ОСОБА_5 , який пояснив, що при перетині ним кордону 20 квітня 2023 року, працівники митниці запропонували йому бути понятим та підписати протокол, при цьому, зміст протоколу він не читав, а також особу, відносно якої він був складений він не бачив, в тому числі і відмову особи в його підписанні.
За наведених обставин, суд приходить висновку, що в порушення вимог ст.494 МК України протокол про порушення митних правил фактично складений без присутності особи, яка притягається до адміністративній відповідальності та належного її повідомлення про складання такого протоколу, відсутні дані про підтвердження отримання особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, протоколу про порушення митних правил та зазначений протокол направлений до суду. Посадові особи, які складають протокол, зобов`язані забезпечити особі можливість скористатись правами, що їй гарантовані законом (ст. 498 МК України) в тому числі і право користуватись при розгляді справи допомогою адвоката і при необхідності перекладача і які повинні бути їй роз`яснені, однак цього, посадовою особою, яка складала протокол, зроблено не було.
Також, апеляційний суд зауважує, що опис предметів, затриманих до протоколу про порушення митних правил №735/50000/23 від 20.04.2023 року складений 10.05.2023 року (а.с. 10) та ОСОБА_2 окремо не підписаний.
Факт вилучення 36 блоків (360) пачок цигарок для куріння марки «RITM» іноземного виробництва, з акцизною маркою РЕСПУБЛІКА МОЛДОВА, окрім як змістом протоколу, належними та допустимими доказами не підтверджений.
Допитати іншого понятого – ОСОБА_6 , а також державного інспектора ВМО №2 м\п «Білгород-Дністровський» ОСОБА_7 під час апеляційного розгляду не надалось можливим через невстановлення їх місця перебування та незабезпечення їх явки учасниками справи.
Отже, митним органом, на підтвердження обставин інкримінованого  ОСОБА_2 правопорушення, окрім протоколу про порушення митних правил №735/50000/23 від 20.04.2023 року, інших належних доказів не надано.
Апеляційний суд не може прийняти у якості доказу надану митним органом під час апеляційного розгляду копію фототаблиці №1 до протоколу, оскільки такий додаток до протоколу в матеріалах справи на момент судового розгляду був відсутній, митницею не долучався, тому надання його копії під час апеляційного розгляду в якості доказу викликає обґрунтований сумнів.
Також, апеляційний суд враховує, що в змісті протоколу містяться посилання на пояснення  ОСОБА_2  щодо придбання 36 блоків (360) пачок цигарок для куріння марки «RITM», проте за відсутності таких пояснень як в письмовому вигляді, так і зафіксованих іншими доказами (наприклад, за допомогою відеофіксації) встановити їх належність та допустимість є неможливим.
Диспозицією ст.484 МК України передбачено відповідальність за зберігання, перевезення, придбання чи використання товарів, транспортних засобів комерційного призначення, ввезених на митну територію України поза митним контролем або з приховуванням від митного контролю.
З об`єктивної сторони адміністративне правопорушення, передбачене ст.484 МК України полягає у вчиненні дій, спрямованих на зберігання, перевезення, придбання, використання товарів або транспортних засобів комерційного призначення, які є предметом порушення митних правил, ввезених на митну територію України поза митним контролем чи з приховуванням від митного контролю, а суб`єктивна сторона характеризується умисною або необережною формами вини.
Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст.10 КУпАП).
А згідно зі ст.11 КУпАП адміністративне правопорушення вважається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.
Тому із аналізу наведених вище положень закону слідує, що у випадку вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.484 МК України, особа була обізнаною або мала бути обізнаною про те, що такий товар попередньо переміщений поза митним контролем України чи з приховуванням від митного контролю. Тільки в такому випадку в її діях наявна суб`єктивна сторона складу цього правопорушення.
За змістом протоколу про порушення митних правил №735/50000/23 від 20.04.2023 року  ОСОБА_2  ставиться у вину те, що він придбав та перевозив по митній території України товар тютюнових виробів (цигарки з тютюну) іноземного виробництва з марками іноземного акцизу Республіка Молдова, які раніше були ввезені на митну територію України поза митним контролем або з приховуванням від митного контролю.
Однак, для притягнення особи до адміністративної відповідальності необхідно встановити не тільки наявність ознак об`єктивної сторони правопорушення, а й усі елементи його суб`єктивної сторони, яких за обставин цієї справи доведено не було.
Вищевказана неконкретність висунутого обвинуваченого не дозволяє особі, яка звинувачується у вчиненні правопорушення організувати ефективний захист своїх інтересів та позбавляє апеляційний суд можливості встановити обставини, які свідчать про вчинення правопорушення.
Разом з тим, апеляційний суд вважає, що матеріали провадження не містять достатніх доказів, які дозволяють встановити обставини правопорушення та прийти до переконання про обґрунтованість висунутого обвинувачення.
Так, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному виді, а також товарами безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, т/з, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України (ч. 1 ст. 495 МК).
Водночас, окрім протоколу про порушення митних правил №735/50000/23 від 20.04.2023 року, інших доказів, які підтверджують вину  ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого правопорушення, митним органом не надано.
Положеннями ч. 1 ст. 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Необхідно зазначити, що відповідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 Основного Закону усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.
Конституційний Суд України зауважив, що «елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу (рішення ВП КСУ у справі за конституційним поданням 59 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) ст. 368-2 КК від 26.02.2019 № 1-р/2019.)
Зазначене узгоджується і з правовою позицією ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» («Кобець проти України, «Авшар проти Туреччини»). «Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».
Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.
Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.
Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.
Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що єдиним доказом в даній справі є протокол про порушення митних правил №735/50000/23 від 20.04.2023 року, який через порушення порядку його складання підлягає визнанню недопустимим доказом, а сукупність наявних у справі інших доказів не дозволяють прийти до висновку поза розумним сумнівом про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 484 МК.
Згідно з ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги, що діючий закон про притягнення особи до адміністративної відповідальності, містить тільки одну правову підставу для визнання особи невинуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, апеляційний суд вважає за необхідне скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 484 МК на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Предмети, вилучені згідно протоколу про порушення митних правил №735/50000/23, а саме: цигарки з (тютюну) «RITM» у кількості 36 блоків (360 пачок) без належного маркування на українській мові слід знищити відповідно до постанови КМУ № 985 від 11 липня 2002 р.
Отже, аналізуючи вищевикладені обставини, враховуючи наведені норми та керуючись конституційним принципом презумпції невинуватості, вказаним в ст. 62 Конституції України (тобто, вина особи, яка притягається до відповідальності повинна бути доведена органом який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватися на доказах, об`єктивність яких не викликала б жодних сумнівів), апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення за ст. 485 МК України не доведена, а тому провадження по справі відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю.
Відповідно до приписів п. 3 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та прийняти нову постанову.
Перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що вони є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки вони підтверджуються повторним дослідженням, під час апеляційного розгляду, доказів у справі.
Керуючись ст.ст. 268, 285, 294 КУпАП, ст.ст. 465, 484, 527, 529 МК України, апеляційний суд -
постановив
Апеляційну скаргу представника  ОСОБА_2 – адвоката Вєлєва І.І.– задовольнити.
Постанову Хаджибейського районного суду м. Одеси від 28.08.2025 року якою ОСОБА_2  визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 484 МК України– скасувати.
Прийняти нову постанову, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 484 Митного кодексу України закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.
Предмети, вилучені згідно протоколу про порушення митних правил №735/50000/23, а саме: цигарки з (тютюну) «RITM» у кількості 36 блоків (360 пачок) без належного маркування на українській мові – знищити відповідно до постанови КМУ № 985 від 11 липня 2002 р.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її постановлення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду     Ю.І. Кравець