Справа № 476/377/26
Провадження № 2/476/383/2026

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.09.2026 року       с-ще Єланець

Єланецький районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді      Чернякової Н.В.
за участю секретаря       Минаєвої Н.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів 
В С Т А Н О В И В :

25.05.2026 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.
Позовні вимоги мотивує тим, що згідно рішення Єланецького районного суду Миколаївської області від 29.09.2016 року з нього стягнуто на користь відповідачки аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку, щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.08.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. 
Після ухвалення рішення про стягнення аліментів він одружився та у нього народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а тому він несе додаткові витрати на утриманні сім`ї та дитини. Вказані обставини свідчать про наявність суттєвих, істотних змін його майнового та сімейного стану і відповідно до ст. 192 СК України є підставою для зменшення розміру аліментів.
Посилаючись на вищевикладене просив суд зменшити розмір аліментів, які підлягають стягненню з нього на підставі рішення Єланецького районного суду Миколаївської області від 29.09.2016 року року на користь відповідачки на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на 1/4 частку всіх видів заробітку, до досягнення дитиною повноліття.
Позивач у судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити.
Відповідачка у визначений строк відзив до суду не направила, у судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, тому, у відповідності до ст. ст. 280, 281 ЦПК України, за заявою представника позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи у порядку загального позовного провадження.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Виходячи з викладеного, суд вбачає за можливе розглянути справу по суті за відсутності належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи сторін та їх представників. 
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши письмові матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до слідуючого висновку.
Судом встановлено, що рішенням Єланецького районного суду Миколаївської області від 29.09.2016 року у цивільній справі №476/468/16-ц стягнуто з позивача ОСОБА_1 на користь відповідачки аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, з 15.08.2016 року і до досягнення дитиною повноліття (а. с. 8).
14.03.2017 року у вищевказаній справі видано виконавчий лист №476/468/16-ц (а.с. 9).
З 24.03.2020 року позивач ОСОБА_1 перебуває у новому зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 (а. с. 10), від якого вони мають малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 11).
Позивач вважає, що наявність на його утриманні ще однієї малолітньої дитини, свідчить про наявність суттєвих, істотних змін майнового та сімейного стану позивача і відповідно до ст. 192 СК України є підставою для зменшення розміру аліментів.
Надаючи оцінку вказаним вище доводам, суд враховує наступне.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.
Отже, при вирішенні даного позову дослідженню підлягає зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я одержувачів та платника аліментів.
У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).
Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України).
Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7, ч. 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дитини.
Суд вважає, що зазначені позивачем обставини для зменшення розміру аліментів у своїй сукупності та надані докази на підтвердження таких обставин є переконливими та такими, що свідчать про наявність суттєвих, істотних змін майнового та сімейного стану позивача і відповідно до ст. 192 СК України є підставою для зменшення розміру аліментів.
Крім того, суд звертає увагу на те, що відповідачка не надала суду будь-яких допустимих та належних доказів, які б спростовували доводи позивача чи обставин, які б перешкоджали суду застосувати положення ст. 192 СК України про зменшення розміру аліментів на утримання дитини. Також суд наголошує, що у відповідності до ст. 141 ЦПК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, у тому числі, і обов`язки щодо утримання дитини.
З огляду на викладене, враховуючи наявність у позивача на утриманні іншої малолітньої дитини, а також те, що відповідачка не надала своїх заперечень по суті спору чи доказів, які б перешкоджали чи унеможливлювати судом застосування положень ст. 192 СК України, суд приходить до переконання про необхідність задоволення позовних вимог про зменшення розміру аліментів на утримання дитини.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 259, 263-265, 268, 280, 281, 282, 283 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

Позовну заяву  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів задовольнити.
Зменшити розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Єланецького районного суду Миколаївської області від 29.09.2016 року року з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на 1/4 частку заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття.
Заочне рішення може бути переглянуте Єланецьким районним судом Миколаївської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Єланецький районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення буде виготовлено 17.09.2026 року.

Суддя          Н.В. Чернякова