ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2026 року | справа № 380/1365/26

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Морської Галини Михайлівни, розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - відповідач), в якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області щодо відмови в обчисленні розміру пенсії за віком, призначеної ОСОБА_1 , без застосування показника середньої заробітної плати (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, а саме за 2021-2023 роки;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Львівській області провести перерахунок з 18.08.2023 ОСОБА_1 пенсії за віком з урахуванням частини 2 статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, а саме: за 2021, 2022, 2023 роки, та здійснити виплату перерахованої пенсії з урахуванням раніше виплачених сум.
Ухвалою від 30.01.2026 відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні). 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 є пенсіонером, і перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Львівській області та з 25.06.2014 отримував пенсію за вислугу років, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-ХІІ. На підставі поданої Позивачем заяви від 17.09.2025 його було переведено на пенсію за віком, згідно норм Закону 1058. Згідно Розрахунку заробітку для обчислення пенсії з 22.09.2025, як вказано на сторінці 5 цього Розрахунку, взято для обчислення пенсії показник середньої заробітної плати за 2014-2016 роки та становить 3764,40 грн (для пенсій призначених до 01.10.2017, здійснено перерахунок пенсій з осучасненням заробітної плата), а не за три роки , що передують зверненню за призначенням пенсії. Позивач стверджує, що Відповідач вчинив протиправні дії, які полягають у відмові здійснити перерахунок та виплату пенсії відповідно до статті 40 Закону № 1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, за 2020, 2021, 2022 роки, починаючи з 18.08.2023, оскільки пенсія за віком Позивачу призначається вперше.
Позивач вважає, що при призначенні у 2023 році пенсії за віком відповідно до Закону №1058- IV підлягає застосуванню середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, оскільки позивач не був пенсіонером згідно Закону №1058- IV.
Із вказаних підстав просить суд задовольнити позов.
Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області надіслало відзив на позовну заяву, у якому зазначає, що ОСОБА_1 перебуває на обліку та з 25.06.2014 отримував пенсію за вислугу років, призначену відповідно до пункту 2 розділу XV “Прикінцеві положення” Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” № 1058.
За результатом розгляду заяви Позивача від 18.08.2023, позивача переведено на пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону № 1058 з 18.08.2023. Страховий стаж, врахований до пенсії, становить 43 роки 05 місяців 05 днів Пенсія призначена при страховому стажі 25 років 02 місяці 13 днів. Індивідуальний коефіцієнт стажу - 0,25167. Розмір пенсії заявника обчислено із заробітку за період роботи з 01.01.1989 по 31.12.1993 (за 60 місяців) та з 01.01.2013 по 31.12.2013 за даними системи персоніфікованого обліку. Індивідуальний коефіцієнт заробітної плати - 0,78091.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 №185 пенсія заявника проіндексована, встановлено мінімальний розмір пенсії 2361,00 грн. 
Станом на 01.03.2025 відповідно до Закону № 1058, та з врахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 25.02.2025 № 209, проведено перерахунок пенсії (індексацію) із застосуванням коефіцієнту збільшення показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,115. 
Середньомісячний заробіток для обчислення пенсії становить 6960,90 грн (8913,83 грн х 0,78091, де 8913,83 грн - проіндексована середня заробітна плата в Україні (за 2014-2016) на коефіцієнти 1,17*1,1*1,11*1,14*1,197*1,0796*1,115). Розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2025 становить - 2361 грн. По пенсійній справі ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії по стажу та заробітку з 01.09.2025 по ст. 42 (абз.1, 3 ч.4) Закону № 1058 відповідно поданої заяви 01.09.2025. Страховий стаж становить 27 років 03 місяці 13 днів. Індивідуальний коефіцієнт стажу - 0,27250. Розмір пенсії заявника обчислено із заробітку за період роботи з 01.01.1989 по 31.12.1993 (за 60 місяців) та з 01.01.2013 по 31.07.2025 за даними системи персоніфікованого обліку. Індивідуальний коефіцієнт заробітної плати - 0,86162. Середньомісячний заробіток для обчислення пенсії становить 9563,56 грн (8913,83 грн х 1,07289, де 8913,83 грн - середня заробітна плата в Україні).
Розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.11.2025 становить - 2407,12 грн. 01.11.2025 зроблено перерахунок пенсії по зняттю гірської надбавки, оскільки ОСОБА_1 проживає м. Стрий, який не відноситься до гірського населеного пункту. Розмір пенсії обчислено в мінімальному розмірі - 2361 грн. 01.01.2026 пенсія перерахована у зв`язку зі зміною прожиткового мінімуму. Розмір пенсії заявника - 2595 грн. Розмір пенсії ОСОБА_1 обчислений відповідно до норм чинного пенсійного законодавства і нормативно-правових актів України.
Оскільки, Позивач одержував пенсію за вислугу років, середня заробітна плата, визначена частиною другою статті 40 Закону № 1058 для призначення пенсії, не застосовується.
Із наведених підстав просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.
Розглянувши надані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 є пенсіонером, і перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Львівській області та з 25.06.2014 отримував пенсію за вислугу років, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-ХІІ.
18.08.2023 позивач подав до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області заяву про переведення на пенсію за віком, відповідно до Закону №1058.
На підставі поданої Позивачем заяви від 18.08.2025 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області було прийнято рішення від 25.08.2023 №913240134318 яким позивача було переведено на пенсію за віком, згідно норм Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV (далі - Закон № 1058-IV). 
Страховий стаж, врахований до пенсії, становить 43 роки 05 місяців 05 днів Пенсія призначена при страховому стажі 25 років 02 місяці 13 днів. Індивідуальний коефіцієнт стажу - 0,25167. Розмір пенсії заявника обчислено із заробітку за період роботи з 01.01.1989 по 31.12.1993 (за 60 місяців) та з 01.01.2013 по 31.12.2013 за даними системи персоніфікованого обліку. Індивідуальний коефіцієнт заробітної плати - 0,78091.
03.10.2025 позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок його пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, а саме: за 2021, 2022, 2023 роки.
На звернення позивача ГУ ПФУ у Львівській області листом від 23.10.2025 №24031-25674/Д-52/8-1300/25 повідомило позивача про при переведенні з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних Пенсійним фондом. При переведення з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватись заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч.1 ст.40 Закону№1058, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховується під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Отже, законом не передбачено застосування середньої заробітної плати, визначеної ч.2 ст.40 Закону №1025 при проведенні перерахунку пенсії – перехід з пенсії за вислугу років на пенсію за віком.
Вважаючи неправомірними такі дії відповідача, позивач звернувся до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступні правові норми.
Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статей 22, 44 Конституції України права і свободи людини та громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються й не можуть бути скасовані. Під час прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту й обсягу наявних прав і свобод.
Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
У преамбулі Закону №1788-ХІІ зазначено, що цей Закон відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.
Частиною 1 статті 9 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 року №1058-ІV (надалі, також Закон №1058-ІV) встановлено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
За приписами частини 2 статті 40 Закону №1058-ІV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск: К), де:
Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;
Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.
Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується ПФУ за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки.
Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 +... + Кз n);
К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.
Водночас, частиною 3 статті 45 Закону №1058-ІV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший у пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.
При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині 1 статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
З аналізу зазначених вище норм законодавства слідує, що частиною 3 статті 45 Закону № 1058-IV установлюється порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом №1058-IV.
Однак, у даному випадку має місце питання призначення іншої пенсії за іншим законом, а тому, слід враховувати показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії (пенсії за віком).
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 18.08.2023 позивача переведено з пенсії за вислугу років по Закону України “Про пенсійне забезпечення” на пенсію за віком відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Статтею 7 Закону №1788-ХІІ передбачено, що звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію. При цьому пенсії за віком призначається незалежно від того, припинено роботу особою на час звернення за пенсією чи ні. Пенсія за вислугу років призначається лише при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію.
Згідно з пунктом 11 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, пенсія за вислугу років призначається у разі звільнення з роботи, що дає право на цей вид пенсії. У разі зарахування після призначення пенсії за вислугу років на роботу, яка дає право на цей вид пенсії, виплата пенсії припиняється і поновлюється з дня, що слідує за днем звільнення з роботи.
Суд зазначає, що позивачу призначено пенсію у 2014 році відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення”, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону №1058-IV позивач звернувся вперше, а тому у відповідача були наявні підстави для призначення пенсії із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.
Верховний Суд України у постанові від 29.11.2016 року у справі №133/476/15-а зазначив, що у випадку призначення особі пенсії за вислугу років відповідно до Закону №1788-XII, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а в подальшому, при виявленні такою особою бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV, має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення з одного виду пенсії на інший згідно частини 3 статті 45 Закону №1058-IV.
Аналогічна правова позиція викладена і в постановах Верховного Суду від 15 березня 2018 року по справі №521/4655/17, від 02 березня 2020 року у справі №175/4084/16-а, від 27.02.2020 у справі №513/298/17.
Разом з цим, відповідно до правової позиції Верховного Суду висловленій зокрема у постановах від 29 листопада 2016 року у справі № 133/476/15-а, від 14 лютого 2018 року по справі №465/5246/17, від 23 жовтня 2018 у справі № 334/2653/17, від 13 грудня 2018 у справі №185/860/17, від 06 лютого 2019 року у справі №333/1856/17 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі №876/5312/17, якщо особа отримувала пенсію за іншим Законом, звертається за призначенням пенсії згідно із Законом України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, показник середньої заробітної плати має враховуватись за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії за Законом №1058-IV.
З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що відповідачем під час призначення ОСОБА_1 пенсії згідно із Законом України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” протиправно враховано показник середньої заробітної плати за 2014-2016 роки.
Суд звертає увагу на висновки Великої Палати Верховного Суду висловлені у постанові від 24.12.2020 у справі № 510/1286/16-а, зокрема, норми статі 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (щодо необмеження будь-яким строком невиплаченої пенсіонерові суми пенсії), підлягають застосуванню у справах за позовами про оскарження бездіяльності, дій та/або рішень суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку пенсійних виплат виключно за наявності таких умов:
1) ці суми мають бути нараховані пенсійним органом;
2) ці суми мають бути не виплаченими саме з вини держави в особі пенсійного органу.
Як встановлено судом під час розгляду справи, нарахування пенсії, про виплату якої просить позивач не проводилось, тому відсутні підстави для необмеження будь-яким строком невиплаченої пенсіонерові суми пенсії.
Суд зазначає, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від позивача, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. 
Відтак, порушене право позивача на перерахунок пенсії може бути захищене судом з 26.07.2025 - тобто в межах шестимісячного строку (із дати звернення до суду), встановленого положеннями частини другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, а не з 18.08.2023, як помилково вважає позивач.
Відтак, належним способом захисту порушених прав позивача є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком з 18.08.2023 із застосуванням показника середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, відповідно до положень Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, за 2020-2022 (три роки, що передують року звернення), а не 2021 - 2023, як помилково вважає позивач. 
Згідно приписів ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього кодексу, проте згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Всупереч наведеним вимогам, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування правомірності своїх дій.
На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.
Визнати противоправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо незастосування ОСОБА_1 при розрахунку пенсії за віком показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення, тобто за 2020-2022 роки, при призначенні пенсії за віком.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (код ЄДРПОУ 13814885, місцезнаходження: 79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея,10) здійснити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) з 26.07.2025 перерахунок та виплату пенсії за віком, відповідно до ст. 40 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком (2020, 2021 та 2022 роки), з урахуванням раніше виплачених сум.
У задоволенні решти позову відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 532 (п`ятсот тридцять дві) грн 48 коп за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (код ЄДРПОУ 13814885, місцезнаходження: 79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський окружний адміністративний суд, а у разі реєстрації офіційної електронної адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя | Морська Галина Михайлівна