| ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/16370/19 Головуючий у 1 інстанції – Пасечнік О.В. 
Суддя - доповідач – Василенко Я.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: 
головуючого Василенка Я.М.,
суддів Ганечко О.М., Кузьменка В.В., 

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Київської митниці на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.07.2025 у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОТОП ПЛЮС" до Київської митниці про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості, -
В С Т А Н О В И В :  
Товариство з обмеженою відповідальністю "ЄВРОТОП ПЛЮС" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, в якому просило: 
- визнати протиправними та скасувати рішення Київської міської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 25.03.2019 №UA100010/2019/000068/2. 
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.09.2019 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 
Відповідно до частини третьої статті 29 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі ліквідації або припинення роботи адміністративного суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи адміністративного суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено.
Законом України “Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду” від 13.12.2022 № 2825-IX (далі Закон № 2825-IX) ліквідовано Окружний адміністративний суд міста Києва.
Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2825-IX установлено, що з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя. Інші адміністративні справи, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, у тому числі ті, що передані до Київського окружного адміністративного суду до набрання чинності Законом України Про внесення зміни до пункту 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду щодо забезпечення розгляду адміністративних справ, але не розподілені між суддями (крім справ, підсудність яких визначена частиною першою статті 27, частиною третьою статті 276, статтями 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України), передаються на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України шляхом їх автоматизованого розподілу між цими судами з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ у порядку, визначеному Державною судовою адміністрацією України.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду 19.03.2025 прийнято до розгляду адміністративну справу №640/16370/19 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Євротоп Плюс" до Київської міської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості. Вирішено розгляд справи здійснювати одноособовим складом суду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 24.07.2025 позов задоволено. 
Не погоджуючись з вказаним рішенням Київською митницею подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення, як таке, що ухвалене із порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. 
З метою повного та всебічного встановлення обставин справи, колегією суддів ухвалено рішення про продовження апеляційного розгляду даної справи на розумний строк.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. 
З матеріалів справи вбачається, що 03.09.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЄВРОТОП ПЛЮС" та фірмою XIAMEN EVERTOP FITNESS PRODUCTS CO. LTD (Китай) було укладено Контракт № SPORTS-09/18, за умовами якого XIAMEN EVERTOP FITNESS PRODUCTS CO. LTD поставить TOB «ЄВРОТОП ПЛЮС» товар, зазначений у Додатку №2/1 від 17.01.2019.
На виконання умов зазначеного вище Контракту та відповідно до Інвойсу від 17.01.2019 №2077А/08718 продавцем було поставлено позивачу товари усього на суму 39595,00 доларів США, за базисом поставки FOB Xiamen Китай.
25.03.2019позивачем подано до Київської міської митниці ДФС вантажну митну декларацію №UA100010/2019/324880 з метою здійснення митного оформлення товару, а саме:
Товар №1: (код УКТЗЕД 9506 91 10 00) Тренажери із змінними механізмами обтяження: Велотренажер SS-778 система навантаження магнітна, кількість рівнів навантаження - 8, на рукоятках встановлені датчики вимірювання пульсу, педалі оснащені ременями, що закріплюють стопу, LCD дисплей; функції комп`ютера: швидкість, час тренування, дистанція, витрата калорій, сидіння регулюється вертикалі, макс. вага користувача до 120 кг, вага маховика 4,2 кг, колір - сірий)- арт SS-77810 шт.; Велотренажер SS-778A (система навантаження магнітна, кількість рівнів навантаження - 8, на рукоятках встановлені датчики вимірювання пульсу, педалі оснащені ременями, що закріплюють стопу, LCD дисплей; функції комп`ютера: швидкість, час тренування, дистанція, витрата калорій, сидіння регулюється по вертикалі, макс. вага користувача до 110 кг, вага маховика 4,2 кг, колір -синій)- арт SS-778 А10 шт.; Велотренажер SS-778 В (система навантаження магнітна, кількість рівнів навантаження - 8, на рукоятках встановлені датчики вимірювання пульсу , педалі оснащені ременями, що закріплюють стопу, LCD дисплей; функції комп`ютера: швидкість, час тренування, дистанція, витрата калорій, сидіння регулюється по вертикалі, макс. вага користувача до 110 кг, вага маховика 4,2 кг, колір - зелений) - арт SS-778 В10 шт.; Велотренажер SS-778C (система навантаження магнітна, кількість рівнів навантаження - 8, на рукоятках встановлені датчики вимірювання пульсу, педалі оснащені ременями, що закріплюють стопу, LCD дисплей; функції комп`ютера: швидкість, час тренування, дистанція, витрата калорій, сидіння регулюється по вертикалі, макс. вага користувача до 110 кг, вага маховика 4,2 кг., колір - помаранчевий) - арт SS-778 СЮ шт.; Велотренажер SS-778D (система навантаження магнітна, кількість рівнів навантаження - 8, на рукоятках встановлені датчики вимірювання пульсу, педалі оснащені ременями, що закріплюють стопу, LCD дисплей; функції комп`ютера: швидкість, час тренування , дистанція, витрата калорій, сидіння регулюється по вертикалі, макс. вага користувача до 110 кг, вага маховика 4,2 кг., колір - рожевий) - арт SS-778 D10 шт.; Еліптичний тренажер SS-777 (система навантаження магнітна, кількість рівнів навантаження - 8, на рукоятках встановлені датчики вимірювання пульсу, LCD дисплей; функції комп`ютера: швидкість, час тренування, дистанція, витрата калорій, пульс, макс. Вага користувача до 110 кг, вага маховика 4 кг, колір - сірий) - арт SS-77 725 шт.; Еліптичний тренажер SS-777 А (система навантаження магнітна, кількість рівнів навантаження - 8, на рукоятках встановлені датчики вимірювання пульсу, LCD дисплей; функції комп`ютера: швидкість, час тренування, дистанція, витрата калорій, пульс, макс. Вага користувача до 110 кг, вага маховика 4 кг, колір - синій)- арт SS-777 А25 шт.; Еліптичний тренажер S S-777 В (система навантаження магнітна, кількість рівнів навантаження - 8, на рукоятках встановлені датчики вимірювання пульсу, LCD дисплей; функції комп`ютера: швидкість, час тренування, дистанція, ви трата калорій, пульс, макс. Вага користувача до 110 кг, вага маховика 4 кг, колі р - зелений) - арт SS-777 В25 шт.; Еліптичний тренажер SS-777 С (система навантаження магнітна, кількість рівнів навантаження - 8, на рукоятках встановлені датчики вимірювання пульсу, LCD дисплей; функції комп`ютера: швидкість, час тренування, дистанція, витрата калорій, пульс, макс. Вага користувача до 110 кг, вага маховика 4 кг, колір - помаранчевий) - арт SS-777 С25 шт.; Еліптичний тренажер SS-77 7 D (система навантаження магнітна, кількість рівнів навантаження - 8, на рукоятках встановлені датчики вимірювання пуль су, LCD дисплей; функції комп`ютера: швидкість, час тренування, дистанція, витрата калорій, пульс, макс. Вага користувач а до 110 кг, вага маховика 4 кг, колір - рожевий) - арт SS-777 D25 шт.; Еліптичний тренажер 2 в 1 SS-771 (система навантаження магнітна, кількість рівнів навантаження - 8, на рукоятках встановлені датчики вимірювання пульсу, LCD дисплей; функції комп`ютера: швидкість, час тренування, дистанція, витрата калорій, пульс, сидіння регулюється по вертикалі і горизонталі, макс. вага користувача до 110 кг, вага маховика 4 кг, колір - сірий) - арт SS-77150 шт.; Еліптичний тренажер 2 в 1 S S-771A (система навантаження магнітна, кількість рівнів навантаження - 8, на рукоятках встановлені датчики вимірювання пульсу, LCD дисплей; функції комп`ютера: швидкість, час тренування, дистанція, ви трата калорій, пульс, сидіння регулюється по вертикалі і горизонталі, макс. вага користувача до 110 кг, вага маховика 4 кг, колір - синій) - арт SS-771A50 шт.; Еліптичний тренажер 2 в 1 SS-771B (систем а навантаження магнітна, кількість рівні в навантаження - 8, на рукоятках встановлені датчики вимірювання пульсу, LCD дисплей; функції комп`ютера: швидкість, час тренування, дистанція, витрата калорій, пульс, сидіння регулюється по вертикалі і горизонталі, макс. вага користувача д о 110 кг, вага маховика 4 кг, колір - зелений) - арт SS-771B50 шт.; Еліптичний тренажер 2 в 1 SS-771C (система навантаження магнітна, кількість рівнів навантаження - 8, на рукоятках встановлені датчики вимірювання пульсу, LCD дисплей; функції комп`ютера: швидкість, час тренування, дистанція, витрата калорій, пульс, сидіння регулюється по вертикалі і горизонталі, макс. вага користувача до 110 кг, вага маховика 4 кг, колір - помаранчевий) - арт SS- 771С50 шт.; Еліптичний тренажер 2 в 1 SS-771D (система навантаження магнітна , кількість рівнів навантаження - 8, на рукоятках встановлені датчики вимірювання пульсу, LCD дисплей; функції комп`ютер а: швидкість, час тренування, дистанція, витрата калорій, пульс, сидіння регулюється по вертикалі і горизонталі, макс. вага користувача до 110 кг, вага маховика 4 кг, колір - рожевий) - арт SS-771D50 шт; Еліптичний тренажер ХХХ320 (система навантаження магнітна, кількість рівнів навантаження - 8, на рукоятках встановлені датчики вимірювання пульсу, LCD дисплей; функції комп`ютера: швидкість, час тренування, дистанція, витрата калорій, пульс, великі не ковзаючі педалі, макс. Вага користувача до 100 кг, вага маховика 4 кг) - арт ХХХ32015 шт.; Еліптичний тренажер 2 в 1 ХХХ321 (система навантаження магнітна, кількість рівнів навантаження - 8, на рукоятках встановлені датчики вимірювання пульсу, LCD дисплей; функції комп`ютера: швидкість, час тренування, дистанція, витрата калорій, пульс, сидіння регулюється по вертикалі і горизонталі, макс . вага користувача до 100 кг, ваг а маховика 4 кг) - арт ХХХ32125 шт.; Бігова електрична доріжка SSS701 (220В, 50-6 0 Hz, блакитний ЖК-дисплей з підсвічуванням, потужність двигуна - 2.0 к.с., швидкість - 0,8 - 12 км / год, пікова 14 км / ч, 15 тренувальних програм, скорочення амортизації здійснюється за рахунок еластомеру, полотна 400*1220мм, на рукоятках встановлені датчики пульсу, гідравлічне складання, доріжка оснащена масажером, системою м`якого падіння, опція MP3, максимальна вага користувача 100 кг) - арт SSS70115 шт.; Бігова електрична доріжка SSS702 (220В, 50-60 Hz., блакитний ЖК-дисплей з підсвічуванням, потужність двигуна - 2.5 к.с., швидкість - 1 - 14 км / ч, 15 тренувальних програм, скорочення амортизації здійснюється за рахунок еластомеру, полотна 450*1220мм, на рукоятках встановлені датчики пульсу, гідравлічне складання, доріжка оснащена масажером , системою м`якого падіння, опція MP3, максимальна вага користувача 100 кг) - ар т SSS70215 шт.
Країна виробництва - CN.
Торговельна марка - USA Style.
Виробник - XIAMEN EVERTOP FITNESS PRODUC TS CO., LTD.
Митна вартість товару визначена позивачем за ціною договору (основним методом).
Разом із вантажною митною декларацією, на підтвердження заявленої митної вартості декларант позивача подав Київській міській митниці ДФС наступні документи:
-Контракт на поставку № SPORTS-09/18 від 03.09.2018;
-Додаток № 2/1 від 17.01.2019 до Контракту на поставку № SPORTS-09/18;
- Інвойс №2077А/08718 від 17.01.2019;
-Коносамент (Bill of lading) № HLCUXM11901ARRD0 від 21.01.2019;
-Міжнародна товарно-транспортна накладна CMR№ 047673 від 23.03.2019;
-Сертифікат про походження товару № G193900208530008 від 24.01.2019;
- Довідка, що підтверджує вартість перевезення товару б/н від 22.03.2019;
- переклад експортної декларації від 18.01.2019 № 370820190080042752.
25.03.2019 Декларантом позивача було отримано від Київської міської митниці ДФС, електронний Запит [повідомлення], у якому зазначено, що за митною декларацією спрацювала система аналізу ризиків щодо здійснення перевірки правильності визначення митної вартості товарів. Декларантом не надано всіх документів щодо складових митної вартості, а саме документів що підтверджують вартість перевезення та відомостей щодо ціни, що фактично сплачена.
У зв`язку з чим відповідач повідомив про необхідність надати:
-банківські та платіжні документи що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка- фактури;
-рахунок-фактура (акт виконаних робіт наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів;
-акт виконаних робіт (надання послуг) чи заявка (якщо вони передбачені умовами договору);
-за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
-якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (договір стосовно здійснення страхування).
На вимогу відповідача позивачем додатково було надано наступні документи:
-Договір на транспортно-експедиційне обслуговування від 17.10.2018 №0001;
-Договір на транспортно-експедиційне обслуговування (експортно-імпортних вантажів) від 21.07.2018 №SHZ-01.
Відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів UА100010/2019/000068/2, відповідно до якого митну вартість товару №1 було скориговано за Резервним методом визначення митної вартості до рівня 51856,04 дол.США (вартість за одиницю 3,76 дол.США/кг.)
Відповідачем в оскаржуваному рішенні зазначено, що документи, які подані декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товару містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (зазначено в повідомленні від 25.03.2019 з вимогою стосовно надання додаткових документів).
У повідомленні від 25.03.2019 відповідачем зазначено, що за митною декларацією спрацювала система аналізу ризиків щодо здійснення перевірки правильності визначення митної вартості товарів. На момент митного оформлення декларантом не надано всіх відомостей щодо складових митної вартості, а саме документів, що підтверджують вартість перевезення та відомостей щодо ціни, що фактично сплачена. Надана довідка №б/н від 05.03.2019 не є документом, що підтверджує вартість перевезення. Відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №599 документами, що підтверджують складові митної вартості в частині транспортування є: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, іцо підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка- фактури; а також документи, що можуть ідентифікувати особу, що забезпечила перевезення та на користь якої здійснюється оплата за такі перевезення (договір щодо перевезення, заявки якщо передбачено договором).
У зв`язку з прийняттям оскаржуваного рішення 25.03.2019 відповідачем було видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску товарів № UА100010/2019/00589. 
Позивач вважаючи протиправним рішення про коригування митної вартості товарів, звернувся до суду з позовом. 
Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товару відповідачем не наведено порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом, що є порушенням ч. 2 ст. 55 МК України.
Таким чином, із зазначених у рішенні про коригування митної вартості товарів від 25.03.2019 №UA100010/2019/000068/2 обставин, жодна не вказує на наявність розбіжностей щодо визначення митної вартості товару.
Розбіжність - це відсутність однаковості у документах щодо митної вартості товару.
В той же час у зовнішньоекономічному договорі (контракті), митній декларації, інвойсі, які є основними документами, жодних розбіжностей у вартості, кількості чи інших даних щодо товару не міститься.
При цьому, формально нижчий рівень митної вартості імпортованого декларантом товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися, як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.
Наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що товар, який задекларовано однією особою, іншими особами розмитнювався за іншою вартістю, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення митним органом контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначення за резервним методом, оскільки торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, з урахуванням того, що безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо).
Неподання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.
Відтак, ураховуючи викладене вище, суд зазначає, що відповідачем не надано до суду належних та достатніх доказів правомірності винесеного рішення про коригування митної вартості. 
Апелянт у своїй скарзі зазначає, що декларантом не надано додаткових документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів, митний орган відмовив у митному оформленні товару за заявленою декларантом митною вартістю та прийняв рішення про коригування митної вартості товарів від 25.03.2019 № UA100010/2019/000068/2. 
Колегія суддів вважає доводи апелянта необґрунтованими та погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне. 
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, в силу приписів статті 49 Митного кодексу України є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Частиною 1 статті 51 Митного кодексу України (далі МК України) встановлено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Відповідно до частини 4 статті 52 МК України встановлено, що у випадках, визначених цим Кодексом, для заявлення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України відповідно до митного режиму імпорту, органу доходів і зборів, який проводить митне оформлення цих товарів, разом з митною декларацією та іншими необхідними для митного оформлення зазначених товарів документами в установленому порядку подається декларація митної вартості.
Відповідно до частини 1 статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:
1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);
2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
При цьому, кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (частини 2 та 3 статті 57 МК України).
Відповідно до положень частини 4 та 5 статті 58 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.
Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
Розрахунки згідно із цією статтею робляться лише на основі об`єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню (частина 9 статті 58 МК України).
Відповідно до приписів частини 1 статті 58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:
1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а. встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б. обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в. не впливають значною мірою на вартість товару;
2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;
3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті;
4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.
Відповідно до частин 2 та 3 статті 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
В той же час, відповідно до частини 5 статті 57 МК України, забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
З аналізу наведених вище правових норм вбачається, що Митним кодексом України передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.
Дана норма кореспондується з положеннями статті 318 МК України, якою встановлено, що митний контроль має передбачати виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.
Крім того, це узгоджується з визначеними у статті 8 МК України принципами здійснення державної митної справи на засадах законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі, заохочення доброчесності.
Частиною 3 статті 53 МК України передбачено що, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:
1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;
2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);
3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);
4) виписку з бухгалтерської документації;
5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;
6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
7) копію митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Згідно з частинами 4 та 5 статті 54 МК України, митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний, зокрема, здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (частина 2 статті 54 МК України).
Послідовність дій посадових осіб митного органу при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів під час здійснення їх митного контролю та митного оформлення визначено Методичними рекомендаціями щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затвердженими наказом Державної митної служби України від 1109.2015 № 689.
Згідно з приписами пункту 6 Розділу ІІ вказаних Методичних рекомендацій, при перевірці розрахунку, здійсненого декларантом або уповноваженою ним особою при визначенні митної вартості товарів за основним методом, та чисельного значення заявленої митної вартості, зокрема, аналізується: включення всіх складових митної вартості; включення всіх платежів, які відповідають вимогам, встановленим частинами п`ятою - восьмою статті 58 Кодексу, до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті; наявність помилок при перенесенні відомостей з документів, які підтверджують митну вартість товарів, до митної декларації та/або до декларації митної вартості; наявність арифметичних помилок в митній декларації, декларації митної вартості або документах, які підтверджують митну вартість товарів; наявність помилок при перерахунку сум в іноземній та/або національній валютах; наявність помилок при здійсненні нарахувань (наприклад, знижок); наявність помилок при перерахуванні одиниць виміру оцінюваного товару на одиниці виміру товару відповідно до Митного тарифу України.
При перевірці розрахунку та числового значення заявленої митної вартості товарів здійснюється перевірка наявності у підтверджуючих документах всіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості, а саме: ДМВ (якщо ДМВ подається); митній декларації графи 12, 20, 22, 31 (в частині зазначення характеристик товару, які впливають виключно на рівень його митної вартості), 42, 43, 44 (в частині наявності реквізитів документів, які підтверджують митну вартість товарів), 45, 46; документах, поданих для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, для декларування яких не застосовується митна декларація (в частині зазначення характеристик товару, які впливають виключно на рівень його митної вартості); рахунку-фактурі або іншому документі, який визначає вартість товару (пункт 7 Розділу ІІ Методичних рекомендацій).
Отже, митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки, контролю правильності обчислення декларантом та визначення митної вартості.
Відповідно до частини 6 статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах 2 4 статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у Главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.
Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Аналогічна правова позиція щодо витребування митницями додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості товару викладена Верховним Судом в постанові від 04.04.2018 по справі № 826/27058/15.
Основними документами, які підтверджують митну вартість товару, є зовнішньоекономічний договір (контракт), рахунок-фактура (інвойс), якщо рахунок сплачено, то банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару. Вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, не передбачені Митним кодексом України, а саме статтею 53, заборонено.
Водночас, наведені приписи зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 05.03.2019 у справі № 815/5791/17.
Колегія суддів зазначає, що наведені приписи зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
Разом з тим, в силу частини 5 статті 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Частиною 3 статті 54 МК України встановлено, що за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 55 МК України, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано та обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Так, з метою підтвердження заявленої митної вартості товарів позивачем подано до Київської митниці Держмитслужби достатні документи.
Матеріалами справи встановлено, що на підтвердження заявленої митної вартості товару позивачем митному органу подані: 
-Контракт на поставку № SPORTS-09/18 від 03.09.2018;
-Додаток № 2/1 від 17.01.2019 до Контракту на поставку № SPORTS-09/18;
- Інвойс №2077А/08718 від 17.01.2019;
-Коносамент (Bill of lading) № HLCUXM11901ARRD0 від 21.01.2019;
-Міжнародна товарно-транспортна накладна CMR№ 047673 від 23.03.2019;
-Сертифікат про походження товару № G193900208530008 від 24.01.2019;
- Довідка, що підтверджує вартість перевезення товару б/н від 22.03.2019;
- переклад експортної декларації від 18.01.2019 № 370820190080042752.
На вимогу митного органу позивачем додатково було надано наступні документи: 
-Договір на транспортно-експедиційне обслуговування від 17.10.2018 №0001;
-Договір на транспортно-експедиційне обслуговування (експортно-імпортних вантажів) від 21.07.2018 №SHZ-01.
Митна вартість товарів визначена позивачем за основним методом - ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).
Частиною 3 ст. 54 МК України встановлено, що за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 55 МК України, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано та обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.
З матеріалів справи вбачається, що підставою для прийняття рішень про коригування митної вартості товару слугували висновки відповідача про те, що документи, подані для визначення митної вартості товару відповідно до статті 53 МК України, містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Так, зокрема, зазначено, що позивачем не були надані всі необхідні транспортні (перевізні) документи та документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.
З приводу вищезазначених доводів відповідача, суд першої інстанції вірно вказав, що за правилами Incoterms на умовах поставки FOB, продавець несе всі витрати та ризики до моменту, коли товари завантажуються на борт судна. Відповідальність продавця не закінчується в цьому пункті, за винятком випадків, коли товари привласнюються до контракту, тобто вони "чітко відкладені або визначені іншим чином як договірні товари". Тому контракт FOB вимагає від продавця доставити товари на борт судна що призначається покупцем у спосіб, звичайний у конкретному порту, в цьому випадку продавець повинен також організувати експортне оформлення.
Отже, на умовах FOB, у вартість товару включені всі витрати по доставленню товару на борт судна в тому числі - вартість тари, пакування, навантаження. На умовах FOB у обов`язок покупця покладається за власний рахунок укласти договір перевезення товару від названого порту відвантаження.
Таким чином, витрати понесені позивачем за митною територією України які не увійшли у вартість товару (складові митної вартості), на умовах FOB - це витрати на перевезення товару від порту навантаження до митної території України.
Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599 (далі - наказ № 599) затверджено форму декларації митної вартості та Правила її заповнення.
Відповідно до наказу № 599 для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 Кодексу подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.
Якщо відсутні будь-які відомості про фактичні витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, для розрахунку зазначених витрат використовуються тарифи, які застосовуються перевізниками для відповідного виду транспорту, що діяли на дату транспортування товару.
Тобто, згаданий наказ не встановлює вичерпного переліку документів для підтвердження витрат на транспортування. Повний перелік документів для підтвердження витрат на транспортування також відсутній у Митному кодексу України.
З урахуванням викладеного, оскільки відповідач не надав доказів, які б підтверджували, що із наданих ТОВ «Євротоп Плюс» документів неможливо встановити вартість транспортних витрат, суд вважає, що позивач подав всі необхідні документи на підтвердження транспортних витрат у межах спірних відносин.
Надаючи оцінку всім доводам учасників справи, судова колегія також враховує рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».
Отже, враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Апелянт не надав до суду належні докази, що підтверджують факт незаконності та необґрунтованості рішення суду першої інстанції.
Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду – без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Київської митниці залишити без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.07.2025 – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М. 

Судді: Ганечко О.М.

Кузьменко В.В.