ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1473/26 Справа № 194/1975/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - Юдіна С. Г. Суддя у 2-й інстанції - Свистунова О. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2026 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді – Свистунової О.В.,
суддів: Пищиди М.М., Ткаченко І.Ю., 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у місті Дніпрі
апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» 
на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 вересня 2025 року 
у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди ,–

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування своїх вимог зазначав, що 16.08.2023 відбулась ДТП за участю транспортних засобів ЗАЗ «DAEWO» д/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та Ssang Yong д/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , внаслідок якої транспортні засоби отримали пошкодження. Учасники склали повідомлення про ДТП – Європротокол.  
Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 застрахована у ПрАТ «СК ЄВРОІНС Україна». 
Позивачем була подана заява про страхову виплату, однак сума відшкодування у повному обсязі виплачена не була. 
Позивачем було ініційовано проведення належного експертного дослідження. За висновком від 13.09.2023 сума ремонту складає 69 387, 82 грн., сума майнового збитку 33 709, 93 грн. 06.10.2023 страховою компанією було частково відшкодовано збитки на суму 13 363,11 грн. 
Зазначав, що з відповідача підлягає стягненню залишок непокритої страховим відшкодуванням суми. 
Також просив стягнути витрати на проведення експертного автотоварознавчого дослідження в розмірі 4 500 грн. та витрати на СТО у сумі 1 000 грн. 
Крім того, позивач зазначав, що внаслідок ДТП позивачу завдані моральні страждання які виражаються у тому що він постійно знаходиться у дратівливому стані, відчуває психологічний комфорт, порушення душевної рівноваги, що негативно позначилося та позначається на його душевному та фізичної стані внаслідок пошкодження його транспортного засобу. 
Просив суд стягнути з СК «ЄВРОІНС УКРАЇНА» на відшкодування завданої внаслідок ДТП майнової шкоди у сумі 20 346, 82 грн., транспортно-товарознавчої експертизи 4 500 грн. та витрати на послуги СТО 1 000 грн., моральну шкоду 15 000 грн. 
Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 вересня 2025 року позовні вимоги задоволено частково.
Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЄВРОІНС УКРАЇНА» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування майнової шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 20 346 (двадцять тисяч триста сорок шість) гривень 82 копійки.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЄВРОІНС УКРАЇНА» на користь ОСОБА_1 : витрати по сплаті судового збору 1 073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок; витрати за проведення оцінки вартості матеріального збитку 4 500 (чотири тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок, а всього 5 573 (п`ять тисяч п`ятсот сімдесят три) гривні 60 копійок.
В іншій частині – відмовлено.
В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить частково скасувати рішення. Врахувати розмір франшизи у розмірі 3200 грн. 
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд неповно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам.

Учасники справи не скористалися своїм правом подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу у цій справі станом на час її розгляду апеляційним судом, але в силу вимог ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції. 

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.
Отже, враховуючи викладене апеляційна скарга підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику.
Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони у справі повідомлені належним чином у відповідності до вимог статей 128-130 ЦПК України, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень та довідкою про отримання документів в Електронному суді, а також оголошенням на веб-порталі Судової влади України.

Сторони у встановлений законом строк не звернулися до суду з заявою із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Судом встановлено, що 16.08.2023 по вул. Дніпровська, м. Павлоград відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів ЗАЗ «DAEWO» д/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та Ssang Yong д/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , внаслідок якої транспортні засоби отримали пошкодження.

Учасники дорожньо-транспортної пригоди скористались правом та вирішили скласти спільне повідомлення про ДТП в порядку ст. 33.2 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»
Цивільно-правова відповідальність відповідача, була застрахована згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в СК «ЄВРОІНС УКРАЇНА».
Позивач звернувся до Страховика з заявою про виплату страхового відшкодування. Транспортний засіб позивача було оглянуто представником відповідача 21.08.2023, про що складено протокол огляду № 112933/1 та 16.09.2023 - протокол огляду № 112933.
Згідно звіту № 27321 складеного 03.10.2023 оцінювчем ОСОБА_4 вартість матеріального збитку 16 613,11 грн.
06.10.2023 на рахунок позивача зараховано СК «ЄВРОІНС УКРАЇНА» в рахунок відшкодування шкоди 13 363,11 грн.
Позивачем було ініційовано проведення незалежного експертного дослідження розміру майнового збитку заподіяного
Згідно звіту № 8323 про оцінку вартості матеріального збитку завданого власнику КТЗ складеного ФОП ОСОБА_5 , матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля Ssang Yong д/н НОМЕР_2 в результаті його пошкодження складає 33 709, 93 грн.
Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Згідно із частиною першою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно ст. 2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.
Згідно п. 1 ст. 22 Закону, при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну.
Відповідно до ст. 28 Закону, шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана зокрема з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу та з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.
Згідно з п. 33. 2 ст. 33 Закону, у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.
У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання.
У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку.
Відповідно до п.33.1.4 ст. 33 Закону, у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.
Згідно з п. 35.1 ст. 35 Закону, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.
Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта щодо незгоди в частині стягнення з відповідача недоплаченого страхового відшкодування в розмірі 20 346, 82 грн, зважаючи на наступне.
Відповідно до ст. 29 Закону, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Судом встановлено, що ПрАТ СК «ЄВРОІНС УКРАЇНА» здійснено позивачу виплату страхового відшкодування на підставі звіту № 27321 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу.
Механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів, а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ, визначені у Методиці товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженій наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24.11.2003 № 142/5/2092 (у редакції наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.07.2009 № 1335/5/1159), зареєстрованій в Міністерстві юстиції України 24.11.2003р. за № 1074/8395.
Згідно з п. 5.1 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, технічний огляд КТЗ оцінювачем (експертом) дає змогу за допомогою органолептичних методів визначити ідентифікаційні дані КТЗ; його комплектність; укомплектованість; технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна. Визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом, який складає висновок, можливе тільки за рішенням органу (особи), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), в якому міститься обґрунтування неможливості надання об`єкта дослідження на огляд, у разі надання ним даних, необхідних для проведення дослідження.
У пункті 5.5 Методики визначено, що під час технічного огляду КТЗ оцінювач (експерт) повинен: а) перевірити відповідність ідентифікаційних даних КТЗ записам у наданих документах; б) перевірити укомплектованість КТЗ, установити комплектність, наявність додаткового обладнання; в) установити пробіг за одометром; г) зафіксувати інформативні ознаки раніше виконаного відновлювального ремонту КТЗ; ґ) установити характер і обсяги пошкоджень на момент огляду та інші ознаки, які характеризують технічний стан КТЗ, з обов`язковою їх фіксацією шляхом фотографування.
Відповідно до п. 8.1 та п. 8.5 Методики, для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, застосовуються витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту. Калькуляція вартості відновлювального ремонту складається за результатами технічного огляду КТЗ.
Отже, однією з вимог до оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів, встановлених Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, є особистий огляд оцінювачем (експертом) колісного транспортного засобу.
Однак, як зазначено в самому Звіті № 27321, при визначенні розміру збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу Ssang Yong д/н НОМЕР_2 особисто оцінювачем ОСОБА_4 даний транспортний засіб не оглядався. Використано матеріали огляду спеціаліста.
Більш того, оцінюючи надані відповідачем протоколи № 112933 від 16.09.2023, № 112933/1 від 21.08.2023 огляду колісного транспортного засобу, який був використаний оцінювачем ОСОБА_4 при складанні Звіту № 27321, суд оцінює його критично та не приймає до уваги, оскільки даний протокол взагалі не містить відомостей про особу, яка його склала, а у протоколі № 112933/1 не містить і підпису такої особи. 
Будь-яких доказів, що такі протоколи огляду колісного транспортного засобу складені саме уповноваженим представником ПрАТ «СК «Євроінс Україна» (працівник або експерт) стороною відповідача суду не надано.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 березня 2019 року по справі № 752/16797/14-ц сформувала правовий висновок про неналежність такого доказу, як звіт про оцінку майна, який особисто не оглядав пошкоджений транспортний засіб. 
Наведене є порушенням приписів п. 34.2 ст. 34 Закону № 1961 у відповідності до яких, протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.
Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що Звіт № 27321 від 03.10.2023 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу складений з порушенням Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів.
У зв`язку з цим суд дійшов висновку, що зазначений Звіт викликає обґрунтовані сумніви щодо достовірності визначеного в ньому розміру матеріальних збитків, завданих унаслідок пошкодження транспортного засобу Ssang Yong, державний номерний знак НОМЕР_2 . 
З огляду на встановлені порушення під час його складення цей Звіт не може бути визнаний належним і допустимим доказом на підтвердження розміру матеріальної шкоди, заподіяної позивачу. 
Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо недопустимості Звіту № 8323 про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, від 13.09.2023, складеного ФОП ОСОБА_5 , оскільки вони не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи.
Суд визнає зазначений Звіт належним і допустимим доказом, оскільки оцінювачем особисто проведено огляд пошкодженого транспортного засобу, за результатами якого складено протокол огляду та ремонтну калькуляцію. 
Наведені обставини свідчать про дотримання вимог Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів під час визначення розміру матеріального збитку, а тому цей Звіт є належним доказом на підтвердження розміру шкоди, завданої позивачу.
Відповідно до Звіту № 8323 від 13.09.2023, складеного ФОП ОСОБА_5 , розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Ssang Yong, державний номерний знак НОМЕР_2 , унаслідок дорожньо-транспортної пригоди становить 33 709,93 грн.
Оскільки страховиком на користь позивача виплачено страхове відшкодування у розмірі 13 363,11 грн, різниця між встановленим розміром матеріальної шкоди та здійсненою страховою виплатою становить 20 346,82 грн (33 709,93 грн – 13 363,11 грн).
З огляду на викладене колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що з відповідача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром завданої шкоди та сумою виплаченого страхового відшкодування в розмірі 20 346,82 грн та вартість оцінки матеріального збитку завданого власнику КТЗ відповідно до звіту № 8323 від 13.09.2023 в розмірі 4 500 грн.
Також, колегія суддів бере до уваги доводи апелянта щодо застосування франшизи та зазначає, що в апеляційній скарзі апелянт сам вказує на виплату позивачу страхового відшкодування, яке визначене з урахуванням вирахування франшизи в сумі 3 200 грн. 
Крім того, колегія суддів відхиляє доводи апелянта про те, що позивачем помилково визначено відповідачем страхову компанію, а не винуватця дорожньо-транспортної пригоди.

Суд зазначає, що відповідно до положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та статті 1194 Цивільного кодексу України, шкода, завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, підлягає відшкодуванню страховиком у межах ліміту його відповідальності, а у випадку недостатності страхового відшкодування - у відповідній частині особою, яка завдала шкоди.
Отже, звернення позивача з вимогами до страховика як особи, що несе обов`язок з відшкодування шкоди в межах страхового ліміту, є правомірним та відповідає обраному способу захисту порушеного права. 
Наявність права вимоги до винуватця ДТП не виключає можливості пред`явлення вимог безпосередньо до страховика у межах його обов`язку за договором обов`язкового страхування.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що з`ясувавши в достатньо повному об`ємі права та обов`язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінку, суд першої інстанції ухвалив рішення, що відповідає вимогам закону. 

Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ураховуючи викладене, колегія суддів проходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
Керуючись статтями 259,268,374,375,381-384 ЦПК України, колегія суддів, – 

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» – залишити без задоволення.
Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 вересня 2025 року – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 16 липня 2026 року.

Головуючий О.В. Свистунова

Судді: М.М. Пищида

І.Ю. Ткаченко