Рішення
ІмЕНЕм УкрАїни

справа № 521/4161/26
провадження № 2/521/4403/26

09 липня 2026 року м. Одеса 
Хаджибейський районний суд міста Одеси в складі:
Головуючого судді Михайлюка О.А.,
при секретарі Тарасюк О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» звернулось до суду з позовом до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 24.09.2021 року між Товаристом з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ірбіс» та відповідачем укладено кредитний договір №20590959. 
Позивач вказує, що 01.09.2025 року ТОВ «Фінансова компанія «Ірбіс» та ТОВ «Фінансова Компанія «Позика» уклали Договір факторингу №01092025/1, відповідно до умов якого до ТОВ «Фінансова компанія «Позика» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №20590959 від 24.09.2021 року.
Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором №20590959 від 24.09.2021 року в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, суму сплаченого судового збору у розмірі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 (сорок) копійок та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5500 (п`ять тисяч п`ятсот) гривень.
Представник позивача в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, відповідно до позовної заяви та відповіді на відзив просить суд позовні вимоги задовольнити, справу розглянути за відсутності сторони позивача.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду відзив на позов, відповідно до якого просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Відповідно до ч. 5, 9 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне.
Судом встановлено, що 24.09.2021 року між Товаристом з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ірбіс» та  ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту №20590959, відповідно до умов якого Товариство надало відповідачу грошові кошти у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти у строки та на умовах договору. 
Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначений умовами кредитного договору.
Відповідач у відзиві на позов вказує, що в матеріалах справи відсутні саме належним чином засвідчені письмові докази; наданий Позивачем до матеріалів справи Договір про надання фінансового кредиту №20590959 від 24.09.2021 року викликає сумнів в його достовірності; матеріали справи не містять підтвердження того, що відповідачу був надісланий одноразовий ідентифікатор, який використовується як електронний підпис, відсутня належним чином засвідчена довідка про здійснення ідентифікації фізичної особи; матеріали справи не містять доказу, який би підтверджував, що первісний кредитор ТОВ «ФК «ІРБІС» виконало передбачений договором про надання фінансового кредиту обов`язку надати відповідачу суму в розмірі 5000,00 грн.
Згідно з частиною 1 статті 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Частиною 1 статті 205 ЦК України, визначено правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з частиною 1 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Відповідно до статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).
Стаття 6 та 627 ЦК України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони з належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами Договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до частини 1 статті 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.
Згідно з частиною 2 статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно- телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Законом України «Про електронну комерцію» встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Судом встановлено, що Договір про надання фінансового кредиту №20590959 підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора 973363, який відправлено на фінансовий номер телефону НОМЕР_1 в АТ КБ «ПРИВАТБАНК».
Таким чином, між сторонами досягнуто згоду щодо всіх істотних умов договору, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Аналогічна позиція міститься у постанові Верховного Суду від 02 лютого 2022 року у справі № 345/3085/19.
На виконання ухвали суду від 28 травня 2026 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надано суду відповідь з випискою по рахунку № НОМЕР_2 за період 24.09.2021 року по 26.09.2021 року, з якої вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_2 , на яку зараховані кошти 24.09.2021 року на суму 5000 (п`ять тисяч) гривень.
Таким чином, судом встановлено, що відповідач на виконання умов вищевказаного договору отримав грошові кошти у відповідному розмірі на свою банківську картку.
Відповідачем не надано суду жодних доказів повернення кредитних коштів, доказів відсутності заборгованості за укладеним договором.
01.09.2025 року ТОВ «Фінансова компанія «Ірбіс» та ТОВ «Фінансова Компанія «Позика» уклали Договір факторингу №01092025/1, відповідно до умов якого до ТОВ «Фінансова компанія «Позика» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №20590959 від 24.09.2021 року.
Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до договору фактрингу №01092025/1 від 01.09.2025 року ТОВ «Фінансова компанія «Позика» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №20590959 від 24.09.2021 року в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з яких: 5000 (п`ять тисяч) гривень - сума заборгованості за тілом кредиту, 12000 (дванадцять тисяч) гривень - сума заборгованості за відсотками.
Відповідно до ст. 1082 Цивільного кодексу України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 «боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору, неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі».
При умові, що відповідач з будь-яких підстав не отримав повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки первісного кредитора, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 516 ЦК України.
Всупереч умовам кредитних договорів, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу прав грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу, а також розмір процентів встановлений договором.
Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Відповідно до ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Відповідно до ст. ст. 76, 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
За ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
За таких обставин, суд вважає можливим стягнути з  ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Позика» суму заборгованості за кредитним договором №20590959 від 24.09.2021 року в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.
Статтею 133 ЦПК встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 (сорок) копійок, що підтверджується платіжною інструкцією №20590959 від 03.03.2026 року.
Позивач також просить суд стягнути з відповідача витрати на професійну правову допомогу у розмірі 5500 (п`ять тисяч п`ятсот) гривень, на підтвердження чого надав договір про надання правової допомоги №39493634 від 02.01.2026 року, додаткову угоду №20590959 від 16.02.2026 року, акт наданих послуг на підтвердження факту надання правової допомоги від 16.02.2026 року, детальний опис наданих послуг від 16.02.2026 року.
Оскільки позовні вимоги про стягнення заборгованості задоволено, то вказані суми судового збору та витрат на професійну правову допомогу підлягають стягненню з відповідача.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 261, 526, 530, 635, 1050, 1054, 1055, 1082 ЦК України, ст. ст. 10, 12, 141, 265, 354 ЦПК України, суд
Вирішив:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» (ЄДРПОУ: 39493634, адреса для листування: 07406, Київська обл., м.Бровари, вул. Симона Петлюри, буд. 21/1; IBAN: НОМЕР_4 в ПуАТ «КБ «АКОРД БАНК», МФО: 380634) заборгованість за кредитним договором №20590959 від 24.09.2021 року в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» (ЄДРПОУ: 39493634, адреса для листування: 07406, Київська обл., м.Бровари, вул. Симона Петлюри, буд. 21/1; IBAN: НОМЕР_4 в ПуАТ «КБ «АКОРД БАНК», МФО: 380634) - 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 (сорок) копійок в рахунок сплаченого судового збору.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» (ЄДРПОУ: 39493634, адреса для листування: 07406, Київська обл., м.Бровари, вул. Симона Петлюри, буд. 21/1; IBAN: НОМЕР_4 в ПуАТ «КБ «АКОРД БАНК», МФО: 380634) витрати на професійну правову допомогу у розмірі 5500 (п`ять тисяч п`ятсот) гривень.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя:   О.Михайлюк

09.07.26