Справа № 127/40432/25

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
Іменем України

12 серпня 2026 року  м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Васильєвої Т.Ю., 
секретар Манюк Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в залі суду в м. Вінниці цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

УСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 31.07.2024 між ТОВ «Оптимальні кредити» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № LM510247224.
23.10.2024 між ТОВ «Оптимальні кредити» та ТОВ «Таліон плюс» було укладено Договір факторингу ОК-ТП/5. Первісний кредитор та ТОВ «Таліон Плюс» на виконання договору факторингу підписали Реєстр прав вимоги № Б\Н від 23.10.2024, за яким від первісного кредитора до ТОВ «Таліон Плюс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі, зазначеному у реєстрі прав вимоги. 
28.05.2025 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 28/0525-01. ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» на виконання Договору факторингу підписали Реєстр прав вимоги № 2 від 28.05.2025 до Договору факторингу, за яким від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором у розмірі, зазначеному у Реєстрі прав вимоги.
16.07.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та Позивачем укладено Договір факторингу № 16/07/25-Е, відповідно до умов якого Позивачу відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором. Відповідно до Реєстру Боржників № 2 від 16.07.2025 за Договором факторингу від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до Позивача перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 24 651, 00 грн. 
Враховуючи невиконання зобов`язань за договором, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем, на момент подання позовної заяви, за кредитним договором становить 24 651, 00 грн, яка складається з: 6 600,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 14 751, 00 грн - заборгованість за відстками; 3 300, 00 грн - заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи).
За вказаних обставин позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача вищевказану суму заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 24 651, 00 грн та судові витрати по справі (а.с. 1 - 7).
Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 23.02.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 71).
В судове засідання учасники справи не з`явились.
Представник позивача в позовній заяві заявив клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача. Не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча повідомлений судом про дату, час та місце розгляду справи належним чином, за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Заяв про розгляд справи без його участі або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Про причини неявки до суду відповідач суд не повідомив. Відзив на позовну заяву відповідачем до суду не подано.
Згідно з п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. 
У зв`язку з викладеним, суд ухвалив провести заочний розгляд даної цивільної справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.
Так, судом встановлено наступні фактичні обставини справи.
Матеріалами справи доведено, що 31.07.2024 між ТОВ «Оптимальні кредити» та ОСОБА_1 було укладено договір кредитної лінії № LM510247224, відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у формі кредитної лінії, в сумі кредитного ліміту в розмірі 6 600, 00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах надання коштів та банківських металів у кредит ТОВ «Оптимальні кредити» (п. 2.1). Реквізити платіжної картки позивачльни НОМЕР_2. Кінцева дата повернення (виплати) кредиту 30.08.2029 (п. 7.3). Позичальник має право достроково повернути основну суму кредиту повністю або частково та сплатити всі фактично нараховані проценти та інші платежі за договором строк оплати яких настав в будь-який час. У разі часткового повернення суми кредиту, сума до сплати за договором перераховується. На момент укладення цього договору та отримання першого траншу за цим договором базова процентна ставка складає 1, 500 відсотків в день від суми залишку Кредиту, що становить 547, 500 (п`ятсот сорок сім цілих п`ять десятих) відсотків річних. У разі отримання додаткових траншів за цим договором після 21.08.2024 Базова процентна ставка, яка використовується нарахування процентів за користування цими додатковим траншами - 1 % за день користування таким траншем (п.8.3). За період від дати видачі першого траншу до 20.08.2024 (включно) розрахунок витрат за кредитом здійснюється за дисконтною процентною ставкою 1, 500 відсотків від суми кредиту за кожний день користування ним, що становить 547, 500 (п`ятсот сорок сім цілих п`ять десятих) відсотків річних (п. 8.5.1). Даний договір підписано відповідачем ОСОБА_1 електронним підписом, за допомогою одноразового ідентифікатора (а.с. 9 - 14).
Також, відповідачем ОСОБА_1 підписано електронним підписом Паспорт споживчого кредиту продукту «Оптимальний кредит» до договору № LM510247224 від 31.07.2024, в якому визначено основні умови кредитування, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, а також передбачено відповідальність за прострочення або невиконання зобов`язань (а.с. 8).
Відповідно до копії довідки щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Оптимальні кредити» ОСОБА_1 був ідентифікований 31.07.2024 та йому надано одноразовий ідентифікатор (а.с. 15).
Згідно копії довідки ТОВ «Оптимальні кредити», на виконання кредитного договору № LM510247224 від 31.07.2024, кредитодавцем було ініційовано платіжну операцію та надано позичальнику кредитні кошти в сумі 6 600, 00 грн, та відповідно до платіжного доручення від 31.07.2026, ТОВ «Оптимальні кредити» було перераховано на картковий рахунок ОСОБА_1 кошти в сумі 6 600, 00 грн, маска картки НОМЕР_2, згідно договору № НОМЕР_1 (а.с. 16, 17).
Відповідно до копії розрахунку заборгованості за кредитним договором № LM510247224, первісним кредитором було здійснено нарахування зоборгованості за період з 31.07.2024 по 23.10.2024, тобто в межах строку дії договору про споживчий кредит, з урахуванням часткової сплати заборгованості відповідачем в сумі 1 980 грн, заборгованість нарахована в сумі: 6 600 грн тіла кредиту, 6 336, 00 грн відсотків, які нараховані в розмірі 1, 5 % в день від суми кредиту, 3 300 грн неустойки (а.с. 36).
Відповідно до копії договору факторингу № ОК-ТП/5 від 23.10.2024, ТОВ «Оптимальні кредити» («Клієнт»), з однієї сторони, та ТОВ «Таліон Плюс» («Фактор»), з другої сторони, уклали договір факторингу, за яким клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги за переліком в реєстрі прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором (а.с. 21 - 22).
Відповідно до копії реєстру прав вимоги від 23.10.2024 ТОВ «Оптимальні кредити» відступило ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № LM510247224 від 31.07.2024 на загальну суму 16 236, 00 грн, з яких заборгованість за основним зобов`язанням становить 6 600,00 грн, заборгованість по процентах становить 6 336, 00 грн, заборгованість по іншим нарахуванням - 3 300, 00 грн (а.с. 23).
Згідно копії розрахунку заборгованості за кредитним договором № LM510247224 від 31.07.2024, виданого ТОВ «Таліон Плюс», загальна сума заборгованості ОСОБА_1 станом на 28.05.2025 становить 24 651, 00 грн, зокрема, в межах погодженого строку кредитування ТОВ «Таліон Плюс» здійснило донарахування відсотків за користування кредитом на строк з 23.10.2024 до 16.01.2025, які нараховані в розмірі 1, 5 % в день від суми кредиту (а.с. 37).
Відповідно до копії договору факторингу № 28/0525-01 від 28.05.2025, ТОВ «Таліон Плюс» («Клієнт»), з однієї сторони, та ТОВ «ФК Онлайн Фінанс» («Фактор»), з другої сторони, уклали договір факторингу, за яким клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором (а.с.25 - 26 зі звороту).
Відповідно до копії реєстру прав вимоги № 2 від 28.05.2025, ТОВ «Таліон Плюс» відступило ТОВ «ФК Онлайн Фінанс» права вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № LM510247224 від 31.07.2024 на загальну суму 24 651, 00 грн, з яких заборгованість за основним зобов`язанням - 6 600, 00 грн, заборгованість по процентах - 14 751, 00 грн, заборгованість по неустойці - 3 300, 00 грн (а.с. 28).
Відповідно до копії договору факторингу № 16/07/25-Е від 16.07.2025, ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» («Клієнт»), з однієї сторони, та ТОВ «ФК «Ейс» («Фактор»), з другої сторони, уклали договір факторингу, за яким фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові п раво грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти за прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань, та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формуєтся згідно з додатком № 1 та є невід`ємною частиною цього договору (а.с. 30 - 31 зі звороту).
Відповідно до копії реєстру боржників № 2 від 16.07.2025, ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступило ТОВ «ФК «Ейс» права вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № LM510358335 від 31.07.2024 на загальну суму 24 651, 00 грн, з яких заборгованість за основним зобов`язанням - 6 600, 00 грн, заборгованість по процентах - 14 751, 00 грн, заборгованість по неустойці - 3 300, 00 грн (а.с. 33).
Згідно копії виписки з особового рахунку за кредитним договором № LM510247224 від 31.07.2024 заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «ФК «Ейс» станом на 01.11.2025 складає 24 651, 00 грн, з яких заборгованість за основним зобов`язанням - 6 600, 00 грн, заборгованість по процентах - 14 751, 00 грн, заборгованість по неустойці - 3 300, 00 грн (а.с. 39 зі звороту).
Згідно відповіді АТ «ПУМБ» від 05.05.2026, наданої на виконання ухвали суду, на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано банківську платіжну картку № НОМЕР_2 до відповідного рахунку. Фінансовий номер телефону НОМЕР_3 , 31.07.2024 на вказаний рахунок надійшло 6 600, 00 грн (а.с. 78).
Оцінивши докази в їх сукупності, суд керується наступними нормами.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Положеннями ст. 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України).
Отже, з огляду на встановлені судом обставини, позивач правомірно набув право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № LM510247224 від 31.07.2024.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонам.
Згідно з ст. 526, 530, 623, 624, 625 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином і у встановлений у ньому строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані збитки.
Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. 
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису ) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Норми статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», а також Закону України "Про електронні довірчі послуги", передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. 
Відповідно до п.п. 12 п. 1 ч. 1 Закону України «Про електронні довірчі послуги», електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис.
Як вбачається з матеріалів справи, кредитний договір № LM510247224 від 31.07.2024, паспорт споживчого кредиту, Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартизована форма) підписано відповідачем шляхом накладення електронного підпису, що відповідає вимогам закону.
Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до матеріалів позовної заяви, первісний кредитор також здійснював нарахування неустойки в період воєнного стану, та позивач просить суд стягнути її з відповідача в сумі 3 300, 00 грн.
Та згідно п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Враховуючи вищевикладене, оскільки в Україні триває воєнний стан, неустойка, нарахована на суму заборгованості відповідача, не підлягає стягненню.
Щодо встановлення суми заборгованості за договором, укладеним відповідачем, в тому числі відсотків за користування кредитом, суд враховує наступне.
Так, 31.07.2024 між первісним кредитором та відповідачем було укладено договір кредитної лінії, цільове призначення кредиту - на споживчі потреби, а тому до укладеного договору застосовуються положення Закону України «Про споживче кредитування».
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.
Згідно з ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування», умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22.11.2023, що набрав чинності 24.12.2023, доповнено статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» пунктом 5, яким передбачено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%.
Згідно з ч. 4 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», денна процентна ставка розраховується у процентах за формулою: ДПС = (ЗВСК/ЗРК)/t ? 100%, де ДПС - денна процентна ставка; ЗВСК - загальні витрати за споживчим кредитом; ЗРК - загальний розмір кредиту; t - строк кредитування у днях.
Відповідно до пункту 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування», тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5%; протягом наступних 120 днів - 1,5%.
Перехідні положення законів застосовуються, у разі якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень законопроекту.
У частині другій розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону (яким, зокрема, доповнено пунктом 17 розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування») поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
Кредитний договір LM510247224 укладений між ТОВ «Оптимальні Кредити» та відповідачем 31.07.2024, тобто після внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування», а тому строк дії пункту 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» не поширюється на вказаний кредитний договір.
Отже, умова укладеного між сторонами договору, передбачена п. 8.3 щодо встановлення денної процентної ставки у розмірі 1, 5 %, на підставі ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» є нікчемною.
Тому суд у даному випадку розраховує заборгованість за укладеним між сторонами договором, виходячи з установленої у частині п`ятій статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальної денної процентної ставки у розмірі 1 % та строку кредитування, за яким позивач обгрунтовує заявлені вимоги та надає докази, згідно наданого обгрунтування розрахунку заборгованості, яка нараховувалась ТОВ «Таліон Плюс» до 16.01.2025 та наступними факторами не змінювалась.
За умови визначення максимальної денної процентної ставки за даним законом, а саме, коли 1 % (максимальна денна процентна ставка) та 6 600, 00 грн (загальний розмір кредиту), строк кредитування, на який здійснювалося нарахування відсотків за користування кредитними коштами становить 170 днів (з 31.07.2024 по 16.01.2025), відповідно, ЗВСК - загальні витрати за споживчим кредитом, що є предметом спору, в силу закону за такий період не можуть перевищувати 11 220, 00 грн (1 % = (11 220, 00 грн/6 600, 00 грн)/170 днів*100 %). 
Зважаючи на викладене вище, оскільки відповідач не виконує умови укладеного договору, в порядку та в строки, передбачені зазначеним договором, кошти за кредитом не повернув, що підтверджується наданими позивачем доказами, які відповідач не спростував, позовні вимоги про стягнення нарахованої відповідачу заборгованості за укладеним кредитним договором слід задовольнити частково, а саме, стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в розмірі 15 840, 00 грн, яка складається з: заборгованості за кредитом - 6 600, 00 гривень; заборгованості за відсотками - 9 240, 00 грн (11 220, 00 грн максимальних витрат за споживчим кредитом - 1 980, 00 грн раніше сплачених відповідачем відсотків), що відповідають вимогам ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування». Оскільки підстави для стягнення неустойки та більшого розміру загальних витрат за кредитом, враховуючи вищевикладене, відсутні. 
Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, у зв`язку із частковим задоволенням позову, згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 797, 14 гривень (2 422, 40/21 351, 00*15 840, 00) (а.с. 42).
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, крім іншого належать витрати: на професійну правничу допомогу.
Положеннями ч. 1 ст. 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
В позовній заяві позивач просить стягнути понесені ним витрати на правничу допомогу в розмірі 7 000 грн в межах даної справи. На підтвердження таких витрат позивачем долучено, в тому числі, копію акту прийому-передачі наданих послуг № 20/08/25-01 від 20.08.2025, згідно якого послуги з наданої правничої допомоги становлять: складання позовної заяви - 5 000 грн; вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості - 1 000 грн; підготовка адвокатського запиту щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором - 500, 00 грн; підготовка клопотання щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором - 500, 00 грн (а.с. 40). 
Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
В додатковій постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23.01.2023, справа № 755/2587/17, зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони, тощо.
Беручи до уваги характер спірних правовідносин, суд вважає неспівмірною заявлену вартість послуг за вивчення матеріалів справи, складання позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором та клопотань для подачі до суду, враховуючи категорію та складність даної справи, яка відноситься до малозначних справ та є типовою для фактора, не потребує вивчення значного обсягу доказів та правових позицій судів щодо такої категорії справ, суд вважає завищеним заявлений розмір вартості вказаних послуг в розмірі 7 000 грн. 
У зв`язку з вищенаведеним та враховуючи суму, яка підлягає стягненню з відповідача, ціну позову, часткове задоволення позовних вимог, а також складність справи та її значення для сторін, зокрема те, що відповідачем було отримано в кредит суму коштів в розмірі 6 600, 00 грн, а решта задоволених позовних вимог становить розмір процентів за користування грошовими коштами, та зважаючи на те, що позовна заява була подана представником позивача через систему «Електронний суд», що не потребувало значного часу, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви про стягнення судових витрат на правничу допомогу, виходячи з критерію розумності їхнього розміру, конкретних обставин справи та відсутність відомостей про фінансовий стан обох сторін, а саме в розмірі 3 300 грн.
Також суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам справи положення ч.ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст.ст. 526, 530, 536,611, 623, 624, 625, 638, 1049, 1054, 1055 ЦК України, ст. ст. 13, 81, 141, 223, 263-265, 279, 354 ЦПК України, суд,
УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Ейс» заборгованість за кредитним договором № LM510247224 від 31.07.2024 в сумі 15 840, 00 грн.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Ейс»судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 797, 14 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 300, 00 грн.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте Вінницьким районним судом Вінницької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку безпосередньо до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Ейс», місцезнаходження: вул. Юрія Поправки, буд. 6, каб. 13, м. Київ, Київська область, поштовий індекс: 02094, код ЄДРПОУ: 42986956.
Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .
Повний текст рішення складено 12.08.2026.

Суддя: