Справа № 709/587/26
2/709/610/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 липня 2026 року     селище Чорнобай
Чорнобаївський районний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді - Левченка В. В.,
за участі секретаря судового засідання - Нікітенко В. Г.,
позивача - ОСОБА_1 ,
представника позивача - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження у залі судових засідань Чорнобаївського районного суду Черкаської області цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Чорнобаївської селищної ради, третя особа - приватний нотаріус Бабак Людмила Миколаївна, про визнання права власності на спадкове майно та встановлення юридичного факту постійного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини,

в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 (далі - позивач) через представника Горстку Ярославу Василівну звернувся до Чорнобаївського районного суду Черкаської області із позовною заявою до Виконавчого комітету Чорнобаївської селищної ради (далі - відповідач), третя особа: приватний нотаріус Бабак Людмила Миколаївна, про визнання права власності на спадкове майно та встановлення юридичного факту постійного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.
В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , яка проживала за адресою: АДРЕСА_1 .
Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на спадкове майно, зокрема, на будинок із надвірними спорудами та земельну ділянку під ним, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , та на земельну ділянку (пай) площею 5,1155 га з кадастровим номером 7125181200:05:000:0839.
Так, ОСОБА_4 проживала у вказаному будинку разом зі своїм чоловіком ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Дітей вони не мали.
У свою чергу, позивач ОСОБА_1 проживав неподалік ОСОБА_4 . Після смерті чоловіка остання почувала себе погано, почала хворіти, у зв`язку із чим зблизилась із родиною ОСОБА_6 , а саме з самим позивачем та його батьками, які допомагали їй по господарству.
Влітку 2018 року стан здоров`я ОСОБА_4 погіршився, вона потребувала стороннього догляду, у зв`язку з чим ОСОБА_1 почав проживати разом із останньою, був весь час поруч, допомагав у дворі, на городі, купував продукти харчування та ліки, викликав лікаря, разом їздили до церкви та на базар. Також, позивач сплачував комунальні платежі, передплачував газети.
ОСОБА_4 мала намір скласти заповіт на користь ОСОБА_1 , оскільки він був їй як син, та відвідувала місцеву сільську раду з метою дізнатися, що для цього потрібно. Проте, у останній рік перед смертю ОСОБА_4 захворіла і навіть не виходила з двору, а тому не могла оформити заповіт.
Після смерті ОСОБА_4 позивач займався її похованням, оплачував похорони, поминальні дні, встановив надгробний пам`ятник.
Таким чином, позивач ОСОБА_1 , враховуючи факт проживання однією сім`єю зі спадкодавцем, являється спадкоємцем четвертої черги спадкування після смерті
 ОСОБА_4 
21 січня 2026 року позивач звернувся до Чорнобаївської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 , проте отримав відмову у зв`язку із відсутністю заяви про прийняття спадщини та відсутністю доказів про його постійне проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Враховуючи вищевикладене, посилаючись на норми цивільного законодавства та практику Верховного Суду, позивач просить суд встановити факт його проживання однієї сім`єю з ОСОБА_4 більше п`яти років до часу відкриття спадщини після смерті останньої - ІНФОРМАЦІЯ_1 та визнати його спадкоємцем четвертої черги спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 ; визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок та земельну ділянку, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , та на земельну ділянку площею 5,1155 га, кадастровий номер 7125181200:05:000:0839.
Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 08 квітня 2026 року позовну заяву було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків (а.с. 90 - 91).
14 квітня 2026 року на виконання ухвали представник позивача подала до суду заяву про усунення недоліків (а.с. 94).
Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 15 квітня 2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі (а.с. 101 - 102).
Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 02 червня 2026 року витребувано у порядку ч. 7 ст. 81 ЦПК України докази у справі та закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до розгляду по суті (а.с. 139 - 141).
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали та просили задовольнити з підстав, вказаних у позовній заяві.
У судове засідання представник відповідача Виконавчого комітету Чорнобаївської селищної ради не з`явився, направив до суду заяву, у якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, при прийнятті рішення покладався на розсуд суду.
У судове засідання третя особа нотаріус Бабак Л. М. не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, жодних заяв чи клопотань на адресу суду не направила, причини неявки суду не відомі.
Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
У підготовчому засіданні у якості свідка було допитано ОСОБА_7 , яка суду пояснила, що у 2015-2020 роках вона була депутатом Великобурімської сільської ради та виконувала обов`язки секретаря, у зв`язку з чим досить часто мала спілкування із жителями села, зокрема і з ОСОБА_4 . Так, остання жила по сусідству з сім`єю ОСОБА_6 , мала з ними дружні відносини, позивач та його батьки допомагали ОСОБА_4 по господарству. У вказаний період ОСОБА_4 мала намір зареєструвати місце проживання ОСОБА_1 у своєму домоволодінні, проте, дізнавшись, що це може бути причиною відмови у наданні субсидії - відмовилася. Також, остання висловлювала намір скласти на користь позивача заповіт. У 2018 році здоров`я ОСОБА_4 погіршилося, у зв`язку із чим ОСОБА_1 став проживати із нею, здійснювати за нею догляд, вони вели спільне господарство, мали спільний побут. Так, ОСОБА_1 купляв ліки, продукти харчування, відвідував церкву із ОСОБА_4 , а після її смерті здійснив поховання, оплатив поминальні обіди, поставив надгробний пам`ятник. Вона декілька разів відвідувала ОСОБА_4 та бачила там позивача. На уточнюючі запитання свідок повідомила, що позивач навчався у м. Черкаси, а потім працював у ТОВ «Юрія-фарм», при цьому проживав із померлою однією сім`єю, приїжджав на вихідні або посеред тижня та їздив до м. Черкаси зранку, а повертався ввечері.
У підготовчому засіданні у якості свідка було допитано ОСОБА_8 , яка суду пояснила, що проживала по сусідству із померлою ОСОБА_4 . Сім`я ОСОБА_6 проживає неподалік. Так, ОСОБА_4 була у дружніх відносинах із сім`єю Дзюбів, а позивач був їй як рідний син, він їй допомагав по господарству, оплачував комунальні послуги, возив на місцевий базар. У 2018 році ОСОБА_4 захворіла у зв`язку з чим ОСОБА_1 став проживати з нею однією сім`єю, здійснював за нею догляд, купував продукти харчування, ліки, тощо. Позивач, після закінчення школи, навчався, а потім, після навчання, став працювати у м. Черкаси. При цьому, останній кожні вихідні приїжджав до ОСОБА_4 , а інколи, посеред тижня, приїжджав із м. Черкаси ввечері, а зранку повертався на роботу. У той час, коли позивач був відсутній, за ОСОБА_4 доглядали його батьки. Після смерті ОСОБА_4 позивач здійснив поховання, відбував поминальні обіди, встановив надгробний пам`ятник.
У підготовчому засіданні у якості свідка було допитано ОСОБА_9 , яка суду пояснила, що позивач являється її другом. Так, останній був у дружніх відносинах із ОСОБА_4 , а коли у неї у 2018 році погіршився стан здоров`я переїхав проживати до неї, допомагав по господарству, оплачував комунальні рахунки, купляв ліки та продукти харчування. Позивач, проживаючи із ОСОБА_4 , мав власну кімнату, у будинку були речі домашнього вжитку. Також, позивач купив у будинок телевізор, морозильну камеру та холодильник. ОСОБА_1 навчався, а потім працював у м. Черкаси. Так, до початку коронавірусної хвороби навчався на денній формі навчання, потім на заочній. Спочатку навчаючись, потім працюючи, позивач продовжував постійно проживати із ОСОБА_4 та їздив до м. Черкаси зранку, а повертався ввечері. У час його відсутності догляд за ОСОБА_4 здійснювали його батьки. Після смерті ОСОБА_4 позивач здійснив поховання, відбував поминальні дні та встановив надгробний пам`ятник.
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового засідання, допитавши свідків, приходить до наступних висновків.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно з п.п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.
Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня
2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.
Так, як вбачається із копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 ОСОБА_5 та ОСОБА_10 18 травня 1985 року уклали шлюб, після укладення шлюбу прізвище дружини було змінено на « ОСОБА_11 » (а.с. 15).
ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 16 лютого 2005 року (а.с. 17).
У свою чергу, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 02 грудня 2024 року (а.с. 16).
Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на належне їй майно, зокрема на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею
5,12 га, яка належала померлій на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 07 вересня 2005 року (а.с. 18) та державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 865150 від 30 грудня 2005 року (а.с. 19) та на житловий будинок із надвірними спорудами і земельну ділянку, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , які належали померлому ОСОБА_5 , що підтверджується актом на право присадибного землекористування та довідкою Великобурімського старостинського округу Чорнобаївської селищної ради № 87 від 16 березня 2026 року (а.с. 78).
Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
В основі спадкування за законом знаходиться принцип черговості, який полягає у встановленні пріоритету прав одних спадкоємців за законом перед іншими. Кожна черга - це визначене коло осіб, з урахуванням ступеня їх близькості спадкодавцеві, яке встановлене законом на підставі припущення про те, що спадкодавець залишив би своє майно найближчим родичам, членам сім`ї, утриманцям і (або) іншим родичам до шостого ступеня споріднення.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03 травня 2018 року в справі № 304/1648/14-ц.
Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
Позивач ОСОБА_1 звернувся до Чорнобаївської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті
 ОСОБА_4 , проте постановою державного нотаріуса Чорнобаївської державної нотаріальної контори Бабак Л. М. від 21 січня 2026 року йому було відмовлено у видачі такого свідоцтва у зв`язку із відсутністю заяви про прийняття спадщини та відсутністю доказів про його постійне проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с. 25).
Крім цього, як вбачається із листа Чорнобаївської державної нотаріальної контори
№ 117/01-16 від 21 травня 2026 року, який надійшов у відповідь на запит суду, після померлої ОСОБА_4 заяв про прийняття спадщини та відмов від прийняття спадщини не надходили, свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с. 131).
При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.
До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.
Тобто, для набуття права на спадкування за законом на підставі ст. 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.
Обов`язковою умовою для визнання членом сім`ї, крім факту спільного проживання, є ведення з спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 07 лютого
2018 року у справі № 127/1765/17, від 21 березня 2019 року у справі № 461/4689/15-ц та від 28 травня 2021 року у справі № 182/653/17.
Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини, і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.
Для встановлення спільного проживання однією сім`єю до уваги беруться показання свідків про спільне проживання фактичної сім`ї та ведення нею спільного побуту, документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання), фотографії певних подій, документи, що підтверджують придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази) тощо. Одне лише спільне проживання не є достатнім доказом для визнання факту без наявності інших ознак. Також, самі лише показання свідків не є достатніми доказами про наявність у позивача із спадкодавцем сім`ї у розумінні ст. 3 СК України.
Відповідні правові позиції приведені у постановах Верховного Суду від 16 січня
2019 року у справі № 343/1821/16-ц, від 22 серпня 2018 року у справі № 644/6274/16-ц, від 12 грудня 2019 року у справі № 466/3769/16, від 24 червня 2021 року у справі № 694/646/20, від 13 липня 2021 року у справі № 522/10375/19.
Згідно із ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.
Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ст. 95 ЦПК України).
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).
Як передбачено ч.ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Звертаючись до суду з позовом, у підтвердження своїх позовних вимог ОСОБА_1 надав:
- копію витягу з реєстру територіальної громади від 09 вересня 2024 року, відповідно до якого ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 11);
- копії документів, які належала померлій ОСОБА_4 , зокрема: копію паспорта громадянина України (а.с. 13 - 14); копію свідоцтва про укладення шлюбу серії 
НОМЕР_1 від 18 травня 1985 року (а.с. 15); копію свідоцтва про смерть ОСОБА_5 серії НОМЕР_2 від 16 лютого 2005 року (а.с. 17); копію свідоцтва про право на спадщину за законом від 07 вересня 2005 року (а.с. 18); копію державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 865150 від 30 грудня 2005 року (а.с. 19); копію плану будинку (а.с. 21 - 22); копію акту на право присадибного землекористування (а.с. 23); 
- копію свідоцтва про смерть ОСОБА_4 серії НОМЕР_3 від 02 грудня
2024 року (а.с. 16);
- довідку Святої Успенської Києво-Печерської Лаври від 30 січня 2026 року, відповідно до якої ОСОБА_1 в період з 2016 року по 2020 рік ніс послух пономаря та церковного старости при парафії Різдва Пресвятої Богородиці с. Лящівка Черкаської області (а.с. 12);
- копію довідки Великобурімського старостинського округу № 36 від 27 січня
2025 року, відповідно до якої ОСОБА_1 за власний рахунок здійснив поховання ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та останні роки перед смертю здійснював за нею догляд (а.с. 24);
- копію квитанції № 10/288 про передплату газет у 2018 році (а.с. 26);
- копію товарного чеку від 04 січня 2018 року про придбання морозильної камери (а.с. 27);
- гарантійні талони на морозильну камеру та сушки для продуктів (а.с. 28 - 29);
- копії квитанцій про купівлю продуктів харчування за період з червня 2024 року по липень 2024 року (а.с. 30);
- копії накладної та квитанції про організацію похорон ОСОБА_4 , відбування поминальних обідів (а.с. 31 - 34);
- фотокартки із зображеннями позивача та ОСОБА_4 у різний час та різних місцях (а.с. 35 - 42);
- копії платіжних інструкцій від 18 вересня 2023 року та квитанції від 18 жовтня
2023 року, від 19 вересня 2023 року, від 25 жовтня 2025 року, від 21 листопада 2023 року, від 27 квітня 2024 року, від 10 листопада 2024 року про поповнення мобільного рахунку ОСОБА_4 (а.с. 43 - 45, 61 на звороті, 66 на звороті, 67 на звороті, 86 - 87);
- протоколи опитування адвокатом осіб за їх згодою ОСОБА_9 від 29 січня 2026 року, ОСОБА_8 від 30 січня 2026 року, ОСОБА_7 від 17 лютого 2026 року, які були допитані судом під час розгляду справи та які надали аналогічні пояснення викладеним поясненням у протоколах (а.с. 46 - 55);
- копії повідомлень про призначення ОСОБА_4 субсидій на житлово-комунальні послуги у 2018 - 2022 роках (а.с. 55 - 59);
- копії квитанцій про оплату житлово-комунальних послуг за період з липня
2022 року по грудень 2023 року (а.с. 60 - 68); копії платіжних інструкцій про оплату житлово-комунальних послуг за період з грудня 2024 року по грудень 2025 року (а.с. 69 - 77);
- копію листа Великобурімського старостинського округу Чорнобаївської селищної ради № 87 від 16 березня 2026 року, адресованого адвокату Горстці Я., відповідно до якого ОСОБА_4 на момент смерті була зареєстрована за адресою: 
АДРЕСА_1 , проживала одна. Згідно погосподарської книги за покійною
 ОСОБА_4 числиться житловий будинок з надвірними спорудами та земельна ділянка, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . Гр. ОСОБА_1 не проживав однією сім`єю з покійною ОСОБА_4 . Коли приїжджав з м. Черкаси до батьків то останні роки допомагав їй по господарству та здійснив поховання ОСОБА_4 за власний рахунок (а.с. 78);
- копію квитанції від 27 листопада 2025 року про купівлю ліків.
Як вбачається із матеріалів справи, позивачем не надано належних, достатніх та допустимих доказів на підтвердження спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, участі у витратах на утримання житла, його ремонту, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин, тому у розумінні ч. 2 ст. 3 СК України, ці відносини не вважаються сімейними.
Суд зазначає, що виключно покази свідків не можуть бути достатніми, належними та достовірними доказами для підтвердження наявності усієї сукупності обставин, передбачених ст. 1264 ЦК України, спільні фотографії та квитанції про оплату житлово-комунальних послуг, купівлю ліків, продуктів харчування та інших товарів згідно усталеної судової практики не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю зі спадкодавцем.
Крім цього, дослідивши надані стороною позивача докази, суд звертає увагу на наступне.
Так, надані суду докази, а саме копія довідки Святої Успенської Києво-Печерської Лаври від 30 січня 2026 року, відповідно до якої ОСОБА_1 в період з 2016 року по 2020 рік ніс послух пономаря та церковного старости при парафії Різдва Пресвятої Богородиці
с. Лящівка Черкаської області, копії платіжних інструкцій про поповнення мобільного телефону, копії повідомлень про призначення субсидії не можуть бути доказом спільного проживання однією сім`єю.
Також, позивач просить суд встановити факт проживання однією сім`єю із померлою ОСОБА_4 більше п`яти років до часу відкриття спадщини, тобто більше п`яти років до моменту смерті останньої - ІНФОРМАЦІЯ_1 . При цьому, як вказували свідки у судовому засіданні та представник позивача, спільне проживання однією сім`єю позивача та ОСОБА_4 почалося влітку 2018 року.
У підтвердження позовних вимог суду було надано, зокрема, копію товарного чеку від 04 січня 2018 року про придбання морозильної камери, копії платіжних інструкцій про оплату житлово-комунальних послуг за період з грудня 2024 року по грудень 2025 року, копію квитанції від 27 листопада 2025 року про купівлю ліків, проте такі не відносяться до періоду спільного проживання позивача та ОСОБА_4 , як про це стверджує сторона позивача (літо 2018 року - 29 листопада 2024 року).
Крім цього, суд звертає увагу, що стороною позивача, окрім показів свідків, не надано жодних доказів, які підтверджують факт проживання однією сім`єю у період з
2018 року до 2022 року, оскільки надані докази стосується саме періоду з 2022 року до моменту смерті ОСОБА_4 .
Крім цього, судом, у порядку ч. 7 ст. 81 ЦПК України, з метою з`ясування та перевірки, або спростування доводів позову, було витребувано від ПрАТ «Київстар» інформацію про місце розташування мобільного кінцевого (термінального) обладнання, яким використовувався абонентський номер НОМЕР_4 , який зазначений у позовній заяві як контактний номер позивача ОСОБА_1 , у період з 29 листопада 2019 року по
29 листопада 2024 року та в АТ КБ «ПриватБанк» відомості про всі наявні карткові рахунки позивача та виписки про рух коштів по них за період з 29 листопада 2019 року по
29 листопада 2024 року.
Відповідно до наданої суду від ПрАТ «Київстар» інформації про адреси розташування базових станцій, у зоні дії яких фіксувалося (реєструвалося) мобільне обладнання із SIM-карткою НОМЕР_4 під час користування електронними комунікаційними послугами у період часу з 19 листопада 2020 року по 29 листопада
2024 року. Так, як вбачається із наданої суду інформації, мобільне обладнання із SIM-карткою НОМЕР_4 фіксувалося у с. Велика Бурімка Золотоніського району Черкаської області:
- у період з 19 листопада 2020 року по 31 грудня 2020 року - протягом 5 днів;
- у 2021 році - протягом 89 днів;
- у 2022 році - протягом 86 днів;
- у 2023 році - протягом 61 дня;
- у період з 01 січня 2024 року по 29 листопада 2024 року - протягом 72 днів.
Крім цього, як вбачається із вказаної інформації, мобільне обладнання із SIM-карткою НОМЕР_4 , якою користується позивач, перебувало у с. Велика Бурімка періодично, зачасту такі перебування обмежували кількома днями.
Згідно з наданою суду від АТ КБ «ПриватБанк» інформацією номер телефону НОМЕР_4 знаходиться в анкетних даних клієнта ОСОБА_1 . Крім цього, як вбачається із наданих суду виписок по карткових рахунках позивача, останній користувався грошовими коштами, здійснював різні грошові операції, зокрема і у с. Велика Бурімка Золотоніського району Черкаської області, дати таких інформацій повністю збігаються із датами перебування мобільного обладнання із SIM-карткою НОМЕР_4 у АДРЕСА_1 .
Таким чином, надана суду інформація від ПрАТ «Київстар» та АТ КБ «ПриватБанк» спростовує доводи сторони позивача про факт його проживання однієї сім`єю із
 ОСОБА_4 протягом 5 років до дня відкриття спадщини після смерті останньої за адресою: АДРЕСА_1 .
Також, як вбачається із листа Великобурімського старостинського округу Чорнобаївської селищної ради № 87 від 16 березня 2026 року, адресованого адвокату Горстці Я., староста с. Велика Бурімка, як посадова особа органу місцевого самоврядування, повідомила про те, що ОСОБА_1 не проживав однією сім`єю з покійною ОСОБА_4 .
Крім цього, саме по собі надання позивачем допомоги ОСОБА_4 за її життя та поховання не є доказом проживання однією сім`єю з нею за відсутності доказів спільного проживання, ведення спільного господарства, пов`язаності осіб спільним побутом, наявності взаємних прав та обов`язків.
Відповідно до 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Отже, жодних допустимих доказів проживання протягом п`яти років з померлою ОСОБА_4 однією сім`єю позивачем надано не було.
Таким чином суд приходить до висновку, що зазначені стороною позивача обставини про його проживання зі спадкодавцем ОСОБА_4 однією сім`єю не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду. Позивачем не було представлено суду докази на підтвердження спільного проживання, ведення спільного господарства, пов`язаності осіб спільним побутом, наявності взаємних прав та обов`язків, у зв`язку із чим позовні вимоги не підлягають задоволенню у повному обсязі.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/ , § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2 6 року).
При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить з того, що у задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі, у зв`язку з чим, відповідно до
ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на позивача.
Керуючись ст.ст. 12, 19, 43, 49, 81, 133, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:
У задоволенні позову  ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Чорнобаївської селищної ради, третя особа - приватний нотаріус Бабак Людмила Миколаївна, про визнання права власності на спадкове майно та встановлення юридичного факту постійного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини - відмовити.
Повні найменування сторін: 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .
Виконавчий комітет Чорнобаївської селищної ради, місцезнаходження:
вул. Центральна, 152, с-ще Чорнобай, Золотоніський район, Черкаська область, ЄДРПОУ 04410924.
Приватний нотаріус Бабак Людмила Миколаївна, адреса: вул. Центральна, 218,
с-ще Чорнобай, Золотоніський район, Черкаська область.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.
Повне рішення суду складено 14 липня 2026 року.
Суддя    В. В. Левченко