ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"09" вересня 2026 р. Справа№ 910/1531/26
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Михальської Ю.Б.
суддів: Тищенко А.І. 
Мальченко А.О. 

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпобутбрухт»
на рішення Господарського суду міста Києва від 23.04.2026 (повний текст складено 23.04.2026) 
у справі №910/1531/26 (суддя Ягічева Н.І.)
за позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпобутбрухт»
про стягнення 39 862,89 грн, -

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог 

Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі, позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпобутбрухт» (далі, відповідач) про стягнення пені в розмірі 39 862,89 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем порушено зобов`язання, встановлені Договорами №Л/П-25500п/НЮ від 17.10.2025, №Л/П-25447п/НЮ від 23.09.2025, №Л/Т-25406п/НЮ від 25.08.2025, в частині строків внесення попередньої оплати.

Короткий зміст оскарженого рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.04.2026 у справі №910/1531/26 позов задоволено повністю.
Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпобутбрухт» на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» 39 862,89 грн пені та 3 328,00 грн витрат по сплаті судового збору.
Приймаючи вказане рішення, суд установив, що відповідач у порушення умов договорів №Л/П-25500п/НЮ від 17.10.2025, №Л/П-25447п/НЮ від 23.09.2025, №Л/Т-25406п/НЮ від 25.08.2025 не виконав зобов`язання щодо своєчасного внесення попередньої оплати, у зв`язку із чим суд визнав обґрунтованою вимогу позивача про стягнення пені в розмірі 39 862,89 грн, нарахованої відповідно до пунктів 5.2. зазначених договорів.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із прийнятим судовим рішенням, 11.05.2026 через підсистему «Електронний суд» Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрпобутбрухт» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 23.04.2026 у справі №910/1531/26 та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.
Узагальнені доводи апеляційної скарги відповідача зводяться до того, що рішення ухвалене з порушенням норм матеріального права, зокрема статті 538 Цивільного кодексу України щодо зустрічних зобов`язань та статті 692 Цивільного кодексу України.
За доводами скаржника обов`язок з оплати у покупця виникає після отримання товару; у разі нездійснення покупцем попередньої оплати товару продавець мав право зупинити власне виконання до здійснення попередньої оплати, а нездійснення ним на свій ризик поставки товару без попередньої оплати не надає продавцю права вимагати оплати такого товару; суд не врахував, що станом на дату звернення позивача до суду відповідач не здійснив попередню оплату, а позивач, відповідно, не заявляв вимогу про стягнення суми такої попередньої оплати.
Відповідач зазначає, що приймаючи оскаржуване рішення, суд безпідставно послався на правову позицію, викладену у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.08.2023 у справі №927/211/22, оскільки обставини справи №927/211/22 не є тотожними із обставинами поточної справи.
Також відповідач звертає увагу суду на те, що частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України встановлено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Відповідач зазначає, що позивач не поніс жодних прямих збитків, пов`язаних з несвоєчасним виконанням відповідачем зобов`язання за Договором, не надав суду жодних доказів, що свідчили б про погіршення фінансового стану, ускладнення в господарській діяльності чи завдання йому збитків в результаті дій відповідача. Однак суд першої інстанції вказані обставини на дослідив і не врахував, що розмір пені може бути зменшений судом за власною ініціативою.

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи

09.06.2026 позивач подав через підсистему «Електронний суд» відзив на апеляційну скаргу суду з проханням залишити її без задоволення, а оскаржене рішення суду без змін.
У відзиві позивач зазначає, що рішення Господарського суду міста Києва у справі №910/1531/26 є законним, обґрунтованим, прийнятим з дотриманням норм матеріального та процесуального права та таким, що повністю відповідає матеріалам та дійсним обставинам справи.
Позивач наголошує, що скаржником у встановленому законом порядку позовні вимоги не спростовано.
У матеріалах справи відсутні будь-які заперечення відповідача щодо неналежного виконання Залізницею (позивачем) своїх зустрічних зобов`язань, передбачених договором. Таким чином, доводи скаржника щодо неправомірності нарахування компенсаційних виплат на відповідні суми попередньої оплати є необґрунтованими.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги

Згідно з витягом із протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.05.2026 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпобутбрухт» на рішення Господарського суду міста Києва від 23.04.2026 у справі №910/1531/26 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Михальська Ю.Б., судді: Тищенко А.І., Мальченко А.О.
Судом установлено, що апеляційна скарга була подана скаржником безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.05.2026 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/1531/26; відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги до надходження матеріалів справи з Господарського суду міста Києва.
21.05.2026 матеріали справи №910/1531/26 надійшли до суду апеляційної інстанції та були передані судді-доповідачу.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.05.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпобутбрухт» на рішення Господарського суду міста Києва від 23.04.2026 у справі №910/1531/26, розгляд апеляційної скарги вирішено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання), враховуючи, що предметом розгляду у справі є вимога про стягнення 39 862,89 грн, а отже вказана справа відноситься до малозначних у розумінні Господарського процесуального кодексу України, встановлено учасникам справи строки на подання відзиву, заперечення на відзив, заяв, клопотань. 
Враховуючи наявність у матеріалах справи доказів повідомлення сторін про розгляд апеляційної скарги у порядку письмового провадження (довідок про доставку копії ухвали про відкриття апеляційного провадження до електронних кабінетів сторін в підсистемі «Електронний суд»), а також закінчення встановлених ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.05.2026 строків на подання учасниками справи документів, колегія суддів вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги по суті у розумний строк, застосувавши статті 2, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статтю 3 Конституції України та статті 2, 11 Господарського процесуального кодексу України.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції у даній справі та перевірені судом апеляційної інстанції

Акціонерним товариством «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» (далі - позивач, Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрпобутбрухт» (далі - відповідач, Покупець) укладено договори купівлі-продажу металобрухту: №Л/П-25500п/НЮ від 17.10.2025, №Л/П-25447п/НЮ від 23.09.2025, №Л/Т-25406п/НЮ від 25.08.2025.
За умовою пунктів 1.1. договорів №Л/П-25500п/НЮ від 17.10.2025, №Л/П-25447п/НЮ від 23.09.2025, №Л/Т-25406п/НЮ від 25.08.2025 Продавець зобов`язався передати у власність, а Покупець прийняти та оплатити металобрухт (брухт металів чорних вторинних згідно з діючим ДСТУ 4121:2022 (далі - Товар). Сторони дійшли згоди, що Покупець звертається до Продавця за наданням послуги щодо організації навантаження Товару в обсягах, що визначені Додатком 6 до Договору - Специфікацією(-ями) щодо організації навантаження Товару. Продавець зобов`язаний надати послуги, а Покупець зобов`язаний оплатити такі послуги. Для надання послуг щодо організації навантаження Товару Покупець направляє Продавцю відповідне звернення на електронну адресу та у строк, які зазначені у пунктах 3.7. та 3.16. цього Договору.
Згідно з пунктом 1.2. Договору №Л/П-25500п/НЮ від 17.10.2025 загальна кількість Товару становить 1 030,000 тонн. Допустиме відхилення загальної ваги за Договором - до мінус 5 (п`яти) % від загальної кількості Товару.
За умовою розділу 2 Договору №Л/П-25500п/НЮ від 17.10.2025 ціна Договору складається з сукупної вартості Товару відповідно до Специфікації (Додаток 1 до Договору) та вартості послуг щодо організації навантаження Товару відповідно до Специфікації (Додаток 6 до Договору) та становить: вартість Товару -7 725 000,00 грн без ПДВ, вартість послуг щодо організації навантаження Товару 1 384 839,12, у тому числі ПДВ 230806,52 грн, загальна ціна Договору складає 9 109 839,12 грн.
Відповідно до пункту 2.4. Договору №Л/П-25500п/НЮ від 17.10.2025 оплата вартості Товару здійснюється Покупцем трьома частинами у такому порядку: 
2.4.1. Сума першої попередньої оплати 40 (сорок) %, яка становить 3 090 000,00 грн (без ПДВ), сплачується Покупцем на поточний рахунок Продавця вказаний у реквізитах для розрахунків за Товар, протягом 10 (десяти) робочих днів з дати підписання Сторонами Договору на підставі надісланого Продавцем рахунку.
2.4.2. Сума другої оплати 30 (тридцять) %, яка становить 2 317 500,00 грн (без ПДВ), сплачується Покупцем на поточний рахунок Продавця, вказаний у реквізитах для розрахунків за Товар, протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати надсилання Продавцем відповідного рахунку. 
2.4.3. Сума третьої оплати 30 (тридцять) %, яка становить 2 317 500,00 грн (без ПДВ), сплачується Покупцем на поточний рахунок Продавця, вказаний у реквізитах для розрахунків за Товар, протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати надсилання Продавцем відповідного рахунку.
Кожна наступна оплата здійснюється Покупцем після відвантаження Товару на не менш ніж 80 (вісімдесят) % від суми останньої попередньо здійсненої оплати відповідно до частин оплати. 
Цей Договір відповідно до пункті 11.7. набуває чинності з моменту його підписання та діє до 31 грудня 2025 року, але в будь-якому випадку до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань.
Згідно з пунктом 1.2. Договору №Л/П-25447п/НЮ від 23.09.2025 загальна кількість Товару становить 245,000 тонн. Допустиме відхилення загальної ваги за Договором до мінус 5 (п`яти) % від загальної кількості Товару.
Відповідно до пункту 2.1. Договору №Л/П-25447п/НЮ від 23.09.2025 його ціна складається з сукупної вартості Товару відповідно до Специфікації (Додаток 1 до Договору) та вартості послуг щодо організації навантаження Товару відповідно до Специфікації щодо організації навантаження Товару (Додаток 6 до Договору) та становить: вартість Товару - 2 278 500,00 грн без ПДВ, вартість послуг щодо організації навантаження Товару - 329 403,48 грн, у тому числі ПДВ 54 900,58 грн, загальна ціна Договору складає 2 607 903,48 грн. 
Згідно з пунктом 2.4. Договору №Л/П-25447п/НЮ від 23.09.2025 оплата вартості Товару здійснюється Покупцем трьома частинами у такому порядку: 
2.4.1. Сума першої попередньої оплати 40 (сорок) %, яка становить 911 400,00 грн (без ПДВ), сплачується Покупцем на поточний рахунок Продавця, вказаний у реквізитах для розрахунків за Товар, протягом 10 (десяти) робочих днів з дати підписання Сторонами Договору на підставі надісланого Продавцем рахунку.
2.4.2. Сума другої оплати 30 (тридцять) %, яка становить 683 550,00 грн (без ПДВ), сплачується Покупцем на поточний рахунок Продавця, вказаний у реквізитах для розрахунків за Товар, протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати надсилання Продавцем відповідного рахунку. 
2.4.3. Сума третьої оплати 30 (тридцять) %, яка становить 683 550,00 грн без ПДВ, сплачується Покупцем на поточний рахунок Продавця, вказаний у реквізитах для розрахунків за Товар, протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати надсилання Продавцем відповідного рахунку.
Кожна наступна оплата здійснюється Покупцем після відвантаження Товару на не менш ніж 80 (вісімдесят) % від суми останньої попередньо здійсненої оплати відповідно до частин оплати як вказано в цьому пункті вище. 
Цей Договір відповідно до пункту 11.7. набуває чинності з моменту його підписання та діє до 31 грудня 2025 року, але в будь-якому випадку до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань.
Згідно з пунктом 1.2. Договору №Л/Т-25406п/НЮ від 25.08.2025 загальна кількість Товару становите 443,391 тонн. Допустиме відхилення загальної ваги за Договором - до мінус 5 (п`яти) % від загальної кількості Товару.
За умовами розділу 2 Договору №Л/Т-25406п/НЮ від 25.08.2025 ціна Договору складається з сукупної вартості Товару відповідно до Специфікації (Додаток 1 до Договору) та вартості послуг щодо організації навантаження Товару відповідно до Специфікації щодо організації навантаження Товару (Додаток 6 до Договору) та становить: вартість Товару 3 414 110,70 грн без ПДВ, вартість послуг щодо організації навантаження Товару - 596 140,97 грн, у тому числі ПДВ 99 356,83 грн, загальна ціна Договору складає 4 010 251,67 грн.
Відповідно до пункту 2.4. Договору №Л/Т-25406п/НЮ від 25.08.2025 оплата вартості Товару здійснюється Покупцем трьома частинами у такому порядку: 
2.4.1. Сума першої попередньої оплати 40 (сорок) %, яка становить 1 365 644,28 грн (без ПДВ) сплачується Покупцем на поточний рахунок Продавця, вказаний у реквізитах для розрахунків за Товар, протягом 10 (десяти) робочих днів з дати підписання Сторонами Договору на підставі надісланого Продавцем рахунку.
2.4.2. Сума другої оплати 30 (тридцять) %, яка становить 1 024 233,21 грн (без ПДВ), сплачується Покупцем на поточний рахунок Продавця, вказаний у реквізитах для розрахунків за Товар, протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати надсилання Продавцем відповідного рахунку.
2.4.3. Сума третьої оплати 30 (тридцять) % яка становить 1 024 233,21 грн. (без ПДВ), сплачується Покупцем на поточний рахунок Продавця, вказаний у реквізитах для розрахунків за Товар, протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати надсилання Продавцем відповідного рахунку.
Кожна наступна оплата здійснюється Покупцем після відвантаження Товару на не менш ніж 80 (вісімдесят) % від суми останньої попередньо здійсненої оплати відповідно до частин оплати як вказано в цьому пункті вище.
Цей Договір відповідно до пункту 11.7. набуває чинності з моменту його підписання та діє до 31 грудня 2025 року, але в будь-якому випадку до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань.
Відповідно до пунктів 2.6. договорів №Л/П-25500п/НЮ від 17.10.2025, №Л/П-25447п/НЮ від 23.09.2025, №Л/Т-25406п/НЮ від 25.08.2025 рахунки для оплати вартості Товару та послуг щодо організації навантаження Товару надсилаються Покупцеві на адресу електронної пошти, що зазначена в реквізитах Покупця в розділі 12 цього Договору. Продавець протягом 3 (трьох) робочих днів з дати підписання Сторонами Договору надає Покупцю рахунки на оплату вартості Товару у розмірі, визначеному у пунктах 2.4, 2.5 цього Договору, в залежності від етапу оплати. 
Як свідчать матеріали справи, позивач надав відповідачу рахунок №55/001 від 08.12.2025 на суму 2 317 500,00 грн на оплату за металобрухт згідно з пунктом 2.4.2 Договору №Л/П-25500п/НЮ від 17.10.2025.
Враховуючи умови Договору №Л/П-25500п/НЮ від 17.10.2025, з урахуванням строків оплати, передбачених пунктом 2.4., у відповідача виник обов`язок оплатити означений рахунок у строк до 15.12.2025.
Згідно з інформацією про надходження коштів на рахунки Акціонерного товариства «Українська залізниця» за період з 16.12.2025 по 16.12.2025 відповідач 16.12.2025 здійснив попередню оплату у розмірі 2 317 500,00 грн за металобрухт згідно з пунктом 2.4.2. Договору №Л/П-25500п/НЮ від 17.10.2025 та рахунком №55/001 від 08.12.2025.
Також позивач виставив відповідачу рахунок №23/001 від 23.09.2025 на суму 911 400,00 грн на оплату за металобрухт згідно з пунктом 2.4.2. Договору №Л/П-25447п/НЮ від 23.09.2025.
Враховуючи умови договору, з урахуванням строків оплати, передбачених пунктом 2.4., у відповідача виник обов`язок оплатити означений рахунок у строк до 07.10.2025.
Згідно з інформацією про надходження коштів на рахунки Акціонерного товариства «Українська залізниця» за період з 05.11.2025 по 05.11.2025 відповідач 05.11.2025 здійснив попередню оплату у розмірі 911 400,00 грн за металобрухт згідно з пунктом 2.4.2. Договору №Л/П-25447п/НЮ від 23.09.2025 та рахунком №23/001 від 23.09.2025.
Позивач виставив відповідачу рахунок №15/001 від 26.08.2025 на суму 1 365 644,28 грн на оплату за металобрухт згідно з пунктом 2.4.2. Договору №Л/Т25406п/НЮ від 25.08.2025.
Враховуючи умови договору, з урахуванням строків оплати, передбачених пунктом 2.4. Договору №Л/Т-25406п/НЮ від 25.08.2025, у відповідача виник обов`язок оплатити означений рахунок у строк до 08.09.2025.
Доказів оплати означеного рахунку матеріали справи не містять.
Відповідно до пунктів 5.2. договорів №Л/Т-25406п/НЮ від 25.08.2025, №Л/П-25447п/НЮ від 23.09.2025, №Л/П-25500п/НЮ від 17.10.2025 за порушення Покупцем строків оплати за Товар та/або послуги щодо організації навантаження Товару, визначених пунктами 2.4, 2.5, цього Договору, Продавець має право стягнути з Покупця пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення виконання зобов`язання, за кожен день прострочки від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання.
Звертаючись до суду з позовом у даній справі, позивач зазначає, що відповідач у порушення умов договорів №Л/Т-25406п/НЮ від 25.08.2025, №Л/П-25447п/НЮ від 23.09.2025, №Л/П-25500п/НЮ від 17.10.2025 порушив строки внесення попередньої оплати, у зв`язку з чим позивачем на підставі пункту 5.2. договорів нараховано та заявлено вимогу про стягнення пені в загальному розмірі 39 862,89 грн, зокрема, за договором №Л/Т-25406п/НЮ від 25.08.2025 за період з 09.09.2025 по 16.10.2025 у розмірі 32 476,14 грн, за договором №Л/П-25447п/НЮ від 23.09.2025 за період з 08.10.2025 по 16.10.2025 у розмірі 5 418,46 грн, за договором №Л/П-25500п/НЮ від 17.10.2025 у розмірі 1 968,29 грн за порушення строку оплати на один день 16.12.2025.
Відповідач у відзиві на позовну заяву проти задоволення позову заперечував, стверджуючи, що позивач не скористався своїм правом на розірвання договорів і продовжив їх виконання після отримання сум попередньої оплати, тобто вчинивши конклюдентні дії позивач фактично погодився зі зміною строку здійснення попередньої оплати. Також відповідач зазначив, що строк оплати відраховується починаючи з дати, наступної за днем отримання відповідного рахунку. Однак позивачем не було додано до позовної заяви жодного доказу на підтвердження дати направлення рахунку відповідачу.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи

У відповідності до вимог частин 1, 2, 4, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, дійшов висновку, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, а оскаржене рішення місцевого господарського суду підлягає залишенню без змін із таких підстав.
Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
Відповідно до частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Укладені між сторонами договори за своєю правовою природою є змішаними договорами, які містять елементи договору купівлі-продажу та договору про надання послуг.
Статтею 655 Цивільного кодексу України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно зі статтею 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.
Договір є підставою для виникнення господарських зобов`язань, які згідно зі статтями 525, 526, 530 Цивільного кодексу України повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом. Відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно з частиною 1 статті 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 Цивільного кодексу України.
Статтею 538 Цивільного кодексу України встановлено, що виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання. При зустрічному виконанні зобов`язання сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту. Сторона, яка наперед знає, що вона не зможе виконати свого обов`язку, повинна своєчасно повідомити про це другу сторону. У разі невиконання однією із сторін у зобов`язанні свого обов`язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов`язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов`язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі. Якщо зустрічне виконання обов`язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов`язку, друга сторона повинна виконати свій обов`язок.
Сторони у пунктах 2.4. договорів погодили умови щодо попередньої оплати товару, встановивши, що оплата його вартості здійснюється Покупцем трьома частинами у розмірах, визначених пунктами 2.4.1.-2.4.3. договорів.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 Цивільного кодексу України).
Під виконанням зобов`язання розуміється вчинення боржником та кредитором взаємних дій, спрямованих на виконання прав та обов`язків, що є змістом зобов`язання.
Невиконання зобов`язання має місце тоді, коли сторони взагалі не вчиняють дій, які складають зміст зобов`язання, а неналежним виконанням є виконання зобов`язання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Згідно зі статтею 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
Відповідно до частин 1, 3 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Так, у пунктах 5.2. договорів №Л/Т-25406п/НЮ від 25.08.2025, №Л/П-25447п/НЮ від 23.09.2025, №Л/П-25500п/НЮ від 17.10.2025 сторони погодили, що за порушення Покупцем строків оплати за Товар та/або послуги щодо організації навантаження Товару, визначених пунктами 2.4, 2.5, цього Договору, Продавець має право стягнути з Покупця пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення виконання зобов`язання, за кожен день прострочки від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання.
Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 3 Цивільного кодексу України однією із загальних засад цивільного законодавства є свобода договору.
Частинами 2 та 3 статті 6 Цивільного кодексу України встановлено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами, сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.
Відповідно до статей 627, 628 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно зі статтею 638 Цивільного кодексу України договір вважається укладеним, якщо між сторонами досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Колегія суддів зауважує, що суб`єкти господарювання укладають договори на різних, погоджених між ними умовах. Суб`єкти господарської діяльності здійснюють господарську діяльність на власний ризик, самостійно обирають способи поведінки з контрагентами, способи проведення та оформлення господарських операцій тощо.
Суд звертає увагу, що однією з основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.
У разі здійснення підприємницької діяльності особа (у даному випадку відповідач) має усвідомлювати, що господарська діяльність здійснюється нею на власний ризик, особа має здійснювати власний комерційний розрахунок щодо наслідків здійснення відповідних дій, самостійно розраховувати ризики настання несприятливих наслідків в результаті тих чи інших її дій та самостійно приймати рішення про вчинення чи утримання від таких дій (аналогічна правова позиція викладена у пункті 6.42. постанови Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 у справі №910/15484/17).
Отже, відповідач, здійснюючи господарську діяльність, приймає як сприятливі наслідки такої господарської діяльності, так і несприятливі, а тому, уклавши Договір на визначених умовах, відповідач погодився як із порядком оплати вартості Товару на умовах передоплати, так і нарахуванням штрафної санкції у вигляді пені (пункти 5.2. договорів) за порушення умов Договору щодо строків оплати.
Посилання скаржника на відсутність у продавця права вимагати попередньої оплати товару відхиляються судом апеляційної інстанції, оскільки предметом даного судового спору є стягнення пені на підставі пунктів 5.2. договорів, а не стягнення суми попередньої оплати.
За змістом частини 2 статті 614 Цивільного кодексу України відсутність своєї вини у порушенні зобов`язання доводить особа, яка порушила зобов`язання.
Згідно з частинами 3 та 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Колегія суддів зауважує, що матеріали справи не містять доказів повідомлення Покупцем Продавця про неможливість виконання своїх зобов`язань за Договором в частині своєчасного здійснення оплат, визначених пунктом 2.4. договорів.
Скаржником не спростовано невиконання останнім зобов`язання щодо своєчасного внесення першої попередньої оплати за Договором №Л/Т-25406п/НЮ від 25.08.2025, першої попередньої оплати за Договором №Л/П-25447п/НЮ від 23.09.2025, другої оплати за Договором №Л/П-25500п/НЮ від 17.10.2025.
Перевіривши здійснений позивачем розрахунок заявленої до стягнення з відповідача на користь позивача пені, суд апеляційної інстанції встановив, що такий здійснено арифметично правильно та становить 39 862,89 грн.
Передбачене статтею 538 Цивільного кодексу України право продавця зупинити власне виконання до здійснення попередньої оплати не спростовує наявності у позивача передбаченого договорами права на стягнення пені за порушення встановлених пунктом 2.4. договорів строків оплати.
Суд апеляційної інстанції зауважує, що поданий позов є належним способом реалізації права позивача на стягнення погодженої сторонами договірної санкції, а висновки суду першої інстанції про задоволення позовних вимог є правильними.
Доводи апеляційної скарги відповідача про безпідставність посилання суду першої інстанції в оскаржуваному рішенні на правову позицію, викладену у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.08.2023 у справі №927/211/22, колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки оскаржуване рішення таких посилань не містить.
Посилання скаржника на можливість зменшення судом розміру пені на підставі частини третьої статті 551 Цивільного кодексу України є необґрунтованими.
Саме по собі посилання на положення частини третьої статті 551 Цивільного кодексу України не свідчить про наявність підстав для зменшення неустойки. Застосування цієї норми передбачає встановлення судом конкретних обставин, які свідчать про те, що розмір неустойки є явно неспівмірним, зокрема значно перевищує розмір збитків, або наявність інших істотних обставин, що обумовлюють необхідність такого зменшення.
Водночас скаржник не навів жодної конкретної обставини, яка б свідчила про неспівмірність нарахованої пені, не зазначив, у чому саме полягає її невідповідність наслідкам порушення зобов`язання, та не обґрунтував необхідності її зменшення.
Більше того, судом першої інстанції не встановлено ані явної неспівмірності розміру пені наслідкам порушення зобов`язання, ані інших обставин, які мали б істотне значення та могли б бути підставою для застосування частини третьої статті 551 Цивільного кодексу України.
Таким чином, доводи скаржника не містять належного обґрунтування наявності передбачених законом підстав для такого зменшення. За таких обставин відсутні підстави вважати, що суд першої інстанції мав зменшувати розмір пені за власною ініціативою.
Враховуючи викладене, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов`язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.
Решта викладених в апеляційній скарзі аргументів не можуть бути підставами для скасування рішення місцевого господарського суду, оскільки вони зводяться виключно до переоцінки доказів, яким суд першої інстанції надав належну оцінку, та не спростовують правомірних висновків суду першої інстанції про задоволення позову, що в сукупності виключає можливість задоволення апеляційної скарги відповідача.
При цьому судом враховано, що Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, пункт 29; рішення ЄСПЛ у справі «Серявін проти України» від 10 лютого 2010 року, пункт 58).

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно з частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржником зроблено не було.
Доводи апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпобутбрухт» не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції про задоволення позову в даній справі.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає рішення суду у даній справі обґрунтованим, прийнятим з додержанням норм матеріального та процесуального права та таким, що відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, підстав для його скасування чи зміни не вбачається. Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпобутбрухт» є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.
Порушень норм процесуального права, які могли бути підставою для скасування або зміни оскарженого рішення у відповідності до норм статті 277 Господарського процесуального кодексу України, судом апеляційної інстанції не виявлено.
Судовий збір за подання зазначеної апеляційної скарги згідно зі статтею 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на скаржника.
Керуючись статтями 129, 269, 270, 273, пунктом 1 частини 1 статті 275, статтями 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпобутбрухт» на рішення Господарського суду міста Києва від 23.04.2026 у справі №910/1531/26 залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду міста Києва від 23.04.2026 у справі №910/1531/26 залишити без змін.
Судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрпобутбрухт».
Матеріали справи №910/1531/26 повернути до місцевого господарського суду.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку у випадках, передбачених статтею 287 Господарського процесуального кодексу України, та у строки, встановлені статтею 288 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Ю.Б. Михальська 

Судді А.І. Тищенко

А.О. Мальченко