Справа № 128/1809/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
Іменем України

11 серпня 2026 року місто Вінниця
Вінницький районний суд Вінницької області
в складі:
головуючого судді Бондаренко О.І. 
при секретарі Нагірняк Т.А. 
без участі сторін, 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в залі суду цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи Виконавчого комітету Джуринської сільської ради Жмеринського району Вінницької області (як орган опіки та піклування) про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду в інтересах малолітнього сина ОСОБА_3 з позовом до ОСОБА_2 , за участю третьої особи Виконавчого комітету Джуринської сільської ради Жмеринського району Вінницької області (як орган опіки та піклування) про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що 12 жовтня 2021 року між її сином ОСОБА_4 та ОСОБА_5 був укладений шлюб, який зареєстрований Виконавчим комітетом Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області, актовий запис №27. Від даного шлюбу у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_6 . ІНФОРМАЦІЯ_2 син позивачки ОСОБА_4 помер. Після смерті ОСОБА_4 відповідачка ОСОБА_2 разом із сином ОСОБА_6 певний час проживала у батьків її покійного чоловіка в с. Мала Деребчинка Жмеринського району Вінницької області та перебували на їх забезпеченні. У липні 2025 року відповідачка залишила свого малолітнього сина проживати з батьками покійного чоловіка і поїхала влаштовувати власне життя. З того часу вона не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в подальшій долі сина, не цікавиться його життям та станом здоров`я, не дбає про фізичний і духовний розвиток хлопчика, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу. Позивачкою ніколи не створювалися будь-які перешкоди відповідачці у спілкуванні з сином та участі у його вихованні, однак відповідачка такого бажання не виявляє та не бажає виконувати покладені на неї законом батьківські обов`язки, без поважних причин залишивши дитину без материнської турботи. Малолітній ОСОБА_6 проживає біля бабусі та дідуся по батьковій лінії, тобто позивачки ОСОБА_1 , у будинку, що належить їй на праві власності. Хлопчик проживає в дитячій кімнаті, яка облаштована для навчання та відпочинку, має одяг, взуття відповідно до сезону, іграшки, канцелярію. Права дитини не порушуються, матеріально-побутові умови задовільні, бабуся з дідусем створили належні умови для спільно проживання. Сімейного лікаря дитина відвідує у супроводі бабусі ОСОБА_1 . Згідно характеристики, виданої Деребчинським ЗДО Джуринської сільської ради, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зарахований до закладу 03.09.2025. Дитина прийшла у садочок з бабусею, мати не була в садочку жодного разу, бабуся відповідально ставить до виховання дитини, активно бере участь у групі. Також відповідачка не переймається матеріальним забезпеченням сина. Банківська картка на яку надходять грошові кошти, які призначені ОСОБА_6 як пенсія по втраті годувальника після смерті батька, перебуває у ОСОБА_2 . Означені кошти вона використовує для власних потреб, а не потреб сина. Хлопчик перебуває на повному матеріальному утриманні бабусі та дідуся, які забезпечують онукові належний рівень життя та фінансове утримання, піклуються про його фізичний та духовний розвиток, забезпечують необхідними продуктами харчування, одягом, іграшками та усім іншим. ОСОБА_1 позитивно характеризується за місцем постійного проживання, займається вихованням та розвитком онука, піклується про його здоров`я. Відповідачка ОСОБА_2 злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню сина, не приділяє материнської уваги та турботи, не спілкується з дитиною, матеріально не забезпечує, не приймає участі у його житті та вихованні, взагалі не цікавиться його розвитком, здоров`ям та життям дитини. Коли позивачка до неї телефонує і просить поговорити із сином, оскільки той сумує, ОСОБА_2 відповідає, що у неї немає часу на розмови, або розряджений телефон. ОСОБА_2 не забезпечує синові необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання. Не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання ним освіти. 
Сторони в судове засідання не з`явилися. 
Представник позивача в особі ОСОБА_9. надала суду заяву, якою просить закрити підготовче провадження та справу призначити до судового розгляду, дане засідання проводити без технічної фіксації. При цьому зазначила про розгляд справи з використанням власних технічних засобів. 
Відповідачка ОСОБА_2 про дату, час та місце судового засідання повідомлялася судом належним чином. Зворотне поштове повідомлення повернуто до суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». 
У постанові Верховного Суду від 14 лютого 2024 року (справа № 752/5040/19, провадження № 61-17634 св 23) зазначено, що повернення судової повістки з відміткою поштового оператора про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси, вважається підтвердженням належного повідомлення учасника справи, а днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки.
Зазначене також узгоджується з висновками, викладеними в постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17, від 12 лютого 2019 року у справі № 906/142/18 та постановах Верховного Суду від 27 лютого 2020 року у справі №814/1469/17, від 01 квітня 2021 року у справі № 826/20408/14, від 09 липня 2020 року у справі № 751/4890/19), від 10 листопада 2021 року у справі № 756/2137/20.
Також відповідач повідомлявся через оголошення на веб-порталі судової влади України,  Єдиний державний реєстр судових рішень: //reyestr. court. gov. ua/. Названий веб-портал згідно з Законом України Про доступ до судових рішень № 3262-IV від 22.12.2005 є відкритим для безоплатного цілодобового користування. 
Третя особа ВК Джуринської сільської ради Жмеринського району Вінницької області (як орган опіки та піклування) надав суду заяву про підтримку позовних вимог та про розгляд справи у їх відсутність. 
Крім того, інформація щодо всіх судових справ Вінницького районного суду Вінницької області є у вільному доступі на офіційному вебпорталі «Судова влада України» за вебадресою: http://vnr.vn.court.gov.ua  
Частиною 3 статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. 
Згідно п.п.1, 2, 3, 4 ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов; відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
За згодою позивача, на підставі ухвали суду про заочний розгляд справи від 11.08.2026 року, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку сторін, викладену у письмових заявах, оцінивши докази в їх сукупності, зі сторони їх належності, достатності та допустимості, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. 
12 жовтня 2021 року між сином позивачки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 був укладений шлюб, який зареєстрований Виконавчим комітетом Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області, актовий запис №27, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим Виконавчим комітетом Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області 12 жовтня 2021 року (а.с.20/зворіт). 
Від даного шлюбу у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим Шаргородським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Жмеринському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) 12 березня 2022 року а.с.18/зворіт). 
ІНФОРМАЦІЯ_2 син позивачки ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим виконавчим комітетом Джуринської сільської ради Жмеринського району Вінницької області 02 серпня 2023 року (а.с.20). 
Після смерті ОСОБА_4 відповідачка ОСОБА_2 разом із сином ОСОБА_6 певний час проживала у батьків її покійного чоловіка в с. Мала Деребчинка Жмеринського району Вінницької області та перебували на їх забезпеченні. Дані факти сторонами оспорені не були. 
Права дитини не порушуються, матеріально-побутові умови задовільні, бабуся з дідусем створили належні умови для спільно проживання, що підтверджується актом обстеження умов проживання від 03.04.2026 (а.с.6/зворіт). 
Сімейного лікаря дитина відвідує у супроводі бабусі ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою сімейного лікаря Снігур Г.І. від 27.04.2026 (а.с.12). 
Згідно характеристики, виданої Деребчинським ЗДО Джуринської сільської ради, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зарахований до закладу 03.09.2025. Дитина прийшла у садочок з бабусею, мати не була в садочку жодного разу, бабуся відповідально ставить до виховання дитини, активно бере участь у групі (а.с.21). 
Комісією з питань захисту прав дитини Джуринської сільської ради від 21.04.2026 року надано висновок про доцільність позбавлення матері батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 (а.с.7). 
Спірні правовідносини регулюються ст.ст.19,150,157,164-166 СК України.
Так, відповідно до ст. 19 Сімейного Кодексу при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитись з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.
При цьому відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених в п. п. 16, 18 Постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Відповідно до принципу шостого «Декларації прав дитини», яка прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і під відповідальністю своїх батьків і в усякому разі в атмосфері любові і моральної і матеріальної забезпеченості.
За ст.150, 157 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні.
Частиною 1 статті 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.
За ст.8 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Україною 27.02.1991р. зазначено, що держави-учасниці зобов`язуються поважати право дитини на збереження індивідуальності, включаючи громадянство, ім`я та сімейні зв`язки. За ст.9 вказаної Конвенції держави учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за випадком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.
За ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються, від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини та жорстоко поводяться з дитиною.
Суд вважає, що позовні вимоги являються законними та обґрунтованими, оскільки в ході судового розгляду, судом було встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 свідомо виявила бажання відмовитися та самоусунутися від дитини ОСОБА_3 2022 р.н., не бере будь-якої участі у фізичному та моральному розвитку дитини, піклуванні про стан його здоров`я та моральний дух. 
14 вересня 2006 року Україною було ратифіковано Європейську соціальну хартію, переглянуту у 2007-2010 року за якою держава зобов`язалася забезпечити права дитини на належний рівень життя. 
За ст.3 Конвенції про права дитини, судова система є одним з органів держави на який також покладено обов`язок забезпечити захист інтересів дітей.
При вирішенні даного судового спору, суд виходить з положень СК України, ст.6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, що ратифікована Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 р., нормативних положень Конвенції про права дитини, що була ратифікована Україною 27.02.1991 року за положеннями якої, держава зобов`язалася приділяти особливу увагу правам дітей, які є особливо уразливою групою з огляду на їх вік, психічний та фізичний розвиток, та враховує, що діти потребують спеціального постійного нагляду та захисту, і в першу чергу враховує якнайкраще забезпечення інтересів дитини, на що вказує і ст.27 Конвенції про права дитини. 
Враховуючи, вищевикладене, суд вважає доведеним ту обставину, що мати-відповідачка по справі, свідомо ухилилася від дитини ОСОБА_3 не забезпечує його матеріальні, інтелектуальні, культурні, духовні потреби, не цікавиться життям дитини, підготовкою до дорослого життя належним чином, як це передбачено ст.ст.150-155 СК України, та самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків, тому позов є доведеним та таким, що підлягає до задоволення. 
Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, суд вирішує питання про розподіл судових витрат. Відтак з відповідача підлягають до стягнення на користь позивачки судові витрати в розмірі 1 064 грн 96 коп. 
Керуючись ст.ст.150, 155, 164-166 СК України,ст.ст. 4, 12, 18, 19, 76-82, 89, 95, 133, 141, 211, 223, 245, 247, 259, 263-265, 268, 280-284, 289, 354, п. 15.5 розділу XIII Прикінцевих положень ЦПК України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов - задоволити.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьківських прав відносно її малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Відповідно до ч. 5 ст. 164 СК України рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили надіслати органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.
Роз`яснити, що батько, мати, які позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП - НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП - НОМЕР_5 , судові витрати в розмірі 1 064 грн 96 коп.        Рішення може бути оскаржене позивачем до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.          Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст судового рішення виготовлено 11.08.2026. 

Суддя     Оксана БОНДАРЕНКО